Tämä on aurinko, tämä on kuu.
Tämä vuori on oikeasti maapallo.
Tämä on meidän mummi.
Ovatpa ne kauniita.
Päivää, rouva Yamada.
En ole kuunaan nähnyt noin kaunista...
Ne ovat kullannuppujani. -Mitä lajia se on?
Tämä on krysanteemi, tämä taas...
Tarkoitan perhosentoukkaa.
Ei hajuakaan.
Kasva niin prameaksi perhoseksi, että kukka jää toiseksi.
Äiti!
Sellainen on meidän mummi.
Tässä on meidän äiti ja minä, Nonoko.
Mitä sitä laittaisi päivälliseksi?
Nyt keksin! Jotain todella erikoista.
Mitä syödään? -Viime ajat on syöty currymuhennosta.
Tänään luvassa on... currymuhennosta!
Tässä ovat isäni ja isoveljeni.
Mitä hyötyä opiskelemisesta on, isä?
Kuulehan nyt, Noboru.
Opiskelemista ei pidä ajatella hyödyn kannalta.
Hyödyttömältä tuntuva opiskelu voi olla hyödyllistä.
Mutta toisaalta siltä vaikuttava opiskelu ei ole välttämättä sitä -
mutta hyödyttömältä tuntuva voi olla hyödyllistä.
Hyötynäkökulmasta katsottuna ei ole hyödyllistä tai hyödytöntä...
Mitä sinä oikein höpiset?
Opiskelen siis joka tapauksessa.
NAAPURINI YAMADAT
Nyt ymmärrän.
Jos isäni olisi fiksu ja huipputyyppi -
äitini olisi kaunotar ja loistokokki -
ja perheemme olisi rikas, elämäni olisi toisenlainen.
Jos edes jokin niistä... -Älä höpise joutavia.
Jos emme olisi menneet naimisiin, sinua tai Nonokoa ei olisi olemassa.
Ette olisi siinä ilman meitä kahta. -Ei pidä paikkaansa.
Jos minulla olisi siistimmät vanhemmat, olisin heidän lapsensa.
Tuo on ihan pöljää. Etkö tiedä kukista ja mehiläisistä?
Kuuntele nyt. -Vanhempiaan ei voi valita.
Tuo ei voi olla totta. Siinä on jotain mätää.
Minä olen minä, isä on isä ja äiti on äiti.
Mitä tuo on tarkoittavinaan?
Kuka minä olen?
Mistä olen tullut?
Missä minä olen?
Kuka minä olen?
Nyt ymmärrän.
Isä ja äiti eivät ole olleet aina naimisissa.
Takashi ja Matsuko saivat hyvän lähdön uuteen elämäänsä.
Annetaan heille lämpimät suosionosoitukset.
Onneksi olkoon, Takashi ja Matsuko.
Haluan myös onnitella heidän vanhempiaan ja sukulaisiaan.
Mahdollisuutenne ovat rajattomat -
kun lähdette pullein purjein elämän merelle.
Elämä on ylä- ja alamäkeä.
Toisinaan aallot heittelevät venettänne -
mutta pysykää rohkeina.
On raskasta yrittää pärjätä omillaan -
mutta epäonnistujatkin selviävät, kunhan he vetävät yhtä köyttä.
Ottakaa neuvoistani vaarin ja tehkää lapsia mahdollisimman pian.
Lapset ovat paras apu elämän myrskyistä selviytymiseen.
Nykyään sanotaan, että lasten kasvattaminen on hankalaa -
mutta lapsia on kasvatettu ammoisista ajoista asti.
Lapset kasvavat ilman vanhempiakin.
Pitäkää heidät lähellä sydäntänne, kun he kehittyvät.
Heillä ei ole hätäpäivää.
Lapset saavat teidät arvostamaan omia vanhempianne.
Vanhemmat tuntuvat vain määräilevän -
mutta he vahtivat lapsianne ja antavat heille leluja.
Nykyajan nuoret -
kääntävät vanhempien arvostamisen omaksi edukseen.
Mutta se kuuluu kai asiaan.
Jos kaikki sujuu hyvin, voitte saada jopa oman talon.
Matsuko ja Takashi, pitäkää hyvää huolta omista vanhemmistanne.
Toivottavasti tiedät, että tontti on minun nimissäni.
Mutta minä rakensin tämän talon.
Taloa ei olisi ilman tonttia.
Olemme kiitollisia sinulle, mutta olen raatanut talon eteen.
Huoneessasi on paras valo. -Kiitos tyhjästä.
Tietenkin on. Olemmehan minun tontillani.
Ja miksi väität rakentaneesi talon itse?
En haluaisi väittää vastaan, mutta rakensin...
Voisitteko te kaksi lopettaa? Mikä nyt on niin kamalaa?
Juuri niin. Kinastelussa ei ole mitään järkeä.
Kuunnelkaa Noborua. -Lopulta kaikki tämä on minun.
Mikä on suurin vaara koko elämän kestävällä matkallanne?
Onko se myrskytuuli ja ristiaallokko?
Ei. Varokaa tyyntä säätä, kun meri on peilityyni.
Kun perhe on painautunut yhteen, se pärjää kovimmassakin aallokossa -
mutta tyyni on toista maata.
Kun tuuli tyyntyy, hengähdätte hetken -
ja päästätte irti toisistanne.
Mutta varokaa, Matsuko ja Takashi.
Jos hyvän sään aikana keskitytte vain itseenne -
menetätte yhteyden toisiinne.
Silloin ette huomaa haita, jotka kerääntyvät ympärillenne.
Ja miten ohjaatte laivaanne -
ilman tuulta ja kurssia?
Jos soudatte ja huopaatte summanmutikassa -
ette pääse minnekään.
Saatatte jopa alkaa ihmetellä, miksi olette samassa veneessä.
Silloin perhe alkaa hajota.
Käänny oikealle. -Oletko varma?
Vasemmalle! Oikealle! Ei, vasemmalle!
Kumpaan suuntaan? -Ehkä oikealle.
Kumpaan suuntaan?
Olimme päästä loppuun. -Meidän vuoro!
PERHEKRIISI
Ajoimme väärään suuntaan. -Olisit kääntynyt.
Ei, aja suoraan. -Sehän on tuossa suunnassa.
Se on tähän suuntaan, isä! -Nyt suut suppuun!
Vain Nonoko älyää olla hiljaa.
Hän ei ole täällä. -Nonoko?
Missä hän on? -Pysäytä auto.
Missä kadotimme hänet?
Noboru, etkö sinä ollut hänen seurassaan?
Kyllä, kun isä ja minä odotimme teitä kahta.
Ehkä hän kyllästyi ja lähti omille teilleen.
Muistan, että hän oli penkillä.
Anteeksi.
Mikä siinä oikein kesti? -Anteeksi, ei ollut tarkoitus.
Minäkin olisin halunnut ostoksille. -Halusin katsella baseball-mailoja.
Hän on varmasti yhä siellä.
Kaikki johtuu siitä, että hoputit meitä.
Älä minua syytä. Te kaksi olitte myöhässä.
Olitte niin innoissanne, että poloinen Nonoko unohtui.
Sinäkin olit siellä.
Etsiskelit flanellialusasua.
Kauppa menee kiinni. En ehdi sinne ajoissa.
Ajattelet aina vain itseäsi.
Entä jos Nonokolle tapahtuu jotain kamalaa?
Jotain kamalaa?
Et kai tarkoita... sieppausta?
Hän on niin nättikin, tullut äitiinsä.
Nyt ei ole sopiva hetki vitsailla.
Kunpa siitä olisi nyt hyötyä. -Mistä?
Vanhempainyhdistyksen mantra: "Älä puhu vieraille ihmisille."
Niinkö opetat lapsillesi?
Sama kuin sanoisi, että ventovieraat ovat varkaita.
Nonokon hampaat suojelevat häntä.
Kakkua! Minulle kanssa!
Vain yksi haukku.
Hirmuinen jättikita. -Nyt riittää!
Voisitteko siirtyä? Tyttäremme on saatettu siepata.
Ei voi edes soittaa sinne. -Olisi pitänyt soittaa aikaisemmin.
Olisi kannattanut ostaa kännykkä. -Ole sinä hiljaa.
Voi Nonokoa!
Oletko eksynyt?
Sinä siis odottelet.
Ketä sinä odottelet?
Etkö osaa puhua?
Mikset sitten sano mitään?
En saisi puhua ventovieraille.
"Älä puhu vieraille ihmisille." Sitäkö tarkoitat?
On fiksua olla varovainen.
Nyt voit puhua.
Arvaa, mitä minulle kävi.
Isä, äiti, mummi ja isoveli eksyivät.
Oletko sinä kadottanut jonkun?
Äidin. -Äidin?
Äiti meni pois.
Täällä on paljon eksyneitä vanhempia -
mutta äitisi löytyy varmasti.
Anteeksi. Tässä on Toshio Kimura.
Voisitko kuuluttaa hänen äitiään?
Onko Toshio eksynyt? -Ei, he joutuivat erilleen.
Vai sillä lailla.
Mikä on etunimenne, herra Kimura?
Toshio. -Selvä, Toshio.
Odottakaa tässä hetki.
Oletko sinä hänen isosiskonsa?
En ole sukua. Minun koko perheeni eksyi.
Voi eksynyttä kissa rukkaa...
Älä itke, olemme perillä.
Mitä? Lähti äitinsä matkaan? -Minä olen hänen äitinsä!
Niinkö? -Luovutit hänet ventovieraalle!
Hän ei vaikuttanut ventovieraalta.
Ei vieras? Kuka hän voi olla? -En tunne ketään...
Joku teeskenteli olevansa tuttu.
Ei, hän vaikutti tuntevan Nonokon.
Se ei ollut hänen äitinsä! -Rauhoitu. Entä sitten?
Olen todella pahoillani.
Kyseessä oli nainen, joka vaikutti Nonokon äidiltä.
Kuka hän voisi olla? -Voisitko kuuluttaa Nonokoa?
Itse asiassa he poistuivat tuosta ovesta.
Hän ei ole täällä. -Mennään!
On siinäkin perhe.
Minne sinä hurjastelet, isä?
Ajamme sitä takaa. -Mitä?
Nonokon vienyttä autoa. -Mitä autoa?
Emme tiedä edes, mihin suuntaan se lähti.
Nonokolla ei ole hätää. Hän tunsi sen naisen.
Nainen vei Nonokon varmasti kotiin.
Niin tosiaan. Noboru on oikeassa.
Niin sen täytyy olla.
Tiedä häntä. Nykyään ei voi luottaa keneenkään.
Äiti! -Eikö pitäisi ilmoittaa poliisille?
Poliisille? -Mitä oikein kertoisimme?
Tunnustaisitte kaiken. -Tunnustaisimme?
Neljä aikuista ihmistä jätti pikkutytön oman onnensa nojaan.
Onko Nonokolla kodin avain?
Palataan kotiin.
Nonoko!
-Nonoko!
Hän ei ole täällä. -Ei tietenkään. Ovi oli lukossa.
Haloo? Yamadoilla.
Aivan mahtavaa!
Suurkiitokset!
Kiitoksia. Etsimme häntä kaikkialta. Anteeksi, että meistä oli vaivaa.
Kyllä, tulemme heti sinne.
Tarjosit jopa illallista.
Perin ystävällistä. Emme voi mitenkään kiittää kylliksi.
Lopultakin he pääsivät kotiin.
He tulevat kohta tänne. -Anteeksi, täti.
Ei se mitään.
Haluan kuulla heidän versionsa tapahtuneesta.
Iloinen nauru / rikkoo hiljenneen illan / kun syksy saapuu. Bash.
Katso ylös sineen taivaan
Sen pil viin valkoisiin
Vielä jonain päivänä löytyy lääke joka vaivaan
Mikä pysäkki tämä on?
Siirtyisittekö kauemmas, rouva?
KODIN HENGETÖN
Voi sentään, alkoi sataa.
Pyykit!
Mitä?
Mitä täällä tapahtuu?
Ai niin, olin jo tuonut ne sisälle. -Et edes ripustanut niitä kuivumaan.
Lähden ulos. Tarvitsetko jotain?
Oli joku asia...
Mikä se oli?
Minä menen nyt.
Oli yksi juttu... Mikä se olikaan?
Odota nyt! -Mitä?
Se oli...
Anna jo olla.
Leipää!
Hae itse.
Äiti!
Tarvitsen rahaa.
Olen kotona.
Äiti ei näytä olevan kotona.
Nuudeleita ja kiehuvaa vettä.
Sitten syömään.
Olet kotona.
Sinä piileskelit.
Kappas.
Lamppu on palanut. -Se pitää vaihtaa.
Pahus, meillä ei ole vaihtolamppuja.
Vaihda siihen lamppu, jota ei tarvita.
Minä vain lainaan tätä.
Teetä.
Minulle myös. -Ja minulle.
Minä tiskaan astioita. Tulkaa itse ottamaan.
Kivi, paperi, sakset!
Anna kuppisi.
Tiskit ovat sinun.
Herra Tanaka tulee kylään. -Mitä? Voi ei!
Pitänee siivota vähän.
Mitä sinä teet? -Nyt alkoi kevätsiivous.
AVIOLIITTO YAMADOJEN TAPAAN
Se on keittiön pöydällä.
Eikä ole. -Tiedän, että jätin sen sinne.
Se ei ole täällä.
Mistä olet etsinyt?
Kirjekuori, jossa lukee "OKK" punaisella.
Onko se tämä?
Vai sillä lailla.
Sille ei voi sitten mitään.
Hei. -Tässä.
20 avioliittovuoden kokemus näkyy.
Anna sanomalehti. -Kun olen lukenut sen.
Vaikuttavaa.
Voisitko tuoda pari juttua kaupasta? -Totta kai.
Salaattia, kurkkua, kinkkua, hehkulamppuja ja roskapusseja.
Kirjoitan listan. -Muistan kyllä.
Salaattia, kurkkua, kinkkua, hehkulamppuja ja roskapusseja.
Minähän sanoin, että muistan kaiken.
Salaattia, kurkkua...
Tuota...
Vauhtia. -Oletko jo valinnut?
Ei ole koko päivää aikaa.
Otan Shanghai-aterian. -Minä myös.
Kaksi Shanghai-ateriaa.
Oletko yhä täällä? -Miten niin "yhä"?
Enkö saa levätä vapaapäivänä?
Yleensä painelet pachinko-halliin.
Jätän sen tänään väliin. Saisinko lisää teetä?
Ja nuudeleita lounaaksi. -Kyllä, kyllä.
Otankin mieluummin kahvia.
Kylppäri on sotkuinen. Se pitäisi siivota.
Tuo minulle tupakkaa, kun käyt kaupassa.
Rasittava ukko!
Kulta?
Missä äitisi on? -Lähti pelaamaan pachinkoa.
Kuwata syöttää. Viides vuoropari, yksi palo takana.
Kuwatan syöttö lähtee suorana...
Se alkaa kohta.
Peli ei ole vielä ohi. -Haluan katsoa sen.
Ei käy! -Se on elokuva!
Nyt kukaan ei voi katsoa telkkaria. -Tämä on paljon hauskempaa.
Minä voitin!
Hei, Noboru. Haluatko kopitella?
ISÄN JA POJAN KESKUSTELU
PÄÄSY KIELLETTY
Odota. Isä on yleensä sieppari. -Älä nyt viitsi, poika.
Tämä on kierre, tämä on nopea syöttö ja tämä on liukusyöttö.
Älä nyt viitsi, isä.
Kaksi paloa, pesät täynnä. Sinä olet jatkosyöttäjä.
Olen pikemminkin aloittava syöttäjä. -Älkää nyt viitsikö.
Oliko tuo olevinaan vitsi? Et saa yleensä edes syöttää.
Siksi haluan kokeilla sitä.
Asia selvä. Näytä, miten aloittaja syöttää.
Tilanne on silti sama. Kaksi paloa ja pesät täynnä.
Syötä.
Hei!
Mitä kuuntelet?
Nauhan kuunteleminen parantaa englannin kielen taitoa.
Se ei ole niin helppoa, isä. Kokemuksesta voin sanoa...
Opiskele! Opiskele!
Opiskele, opiskele...
...että siitä ei ole apua minulle. -Minä en olekaan sinä.
Otatko tilkan sakea?
Kulta!
Eikö olekin pahaa?
Vähän kuivaa.
Mitä sinä sanoit? -Oletko sinä...
Mokoma...
Noboru! -Noboru!
Noboru, kopitellaan. -Miksi?
Miksikö? Se on sellainen isä-poika-juttu.
Sen ei tarvitse olla kopittelua. -Ymmärrän, mutta...
Silloin on hyvä keskustella samalla.
Antaa olla. Ei huvita.
Nykyajan lapset...
Sukupolvien välinen ammottava kuilu.
VANHEMPIEN VASTAISKU
Älä sekoita riisiä keittoon, Noboru. -Juuri niin.
Kaada keitto riisin päälle.
Anteeksi kauheasti. -Onko sinulla jotain valittamista?
Tee niin kuin lystäät.
Näetkö nyt? Vesi kaadetaan sementin päälle.
Tuota...
-Älä sohi syömäpuikoilla.
Niitä pitää käyttää tarkoituksenmukaisesti.
Se on minun lautaseni. -Anteeksi.
Puraisit sitä, joten se on sinun.
Auta keksimään vapaavalintaisen esitelmän aihe.
Keksi itse. Aihe on vapaavalintainen.
Tiedän, mutta en keksi mitään.
Saako se olla mikä tahansa? -Aihe on vapaa.
Mutta täydellinen vapaus tekee valinnasta vaikean.
Juuri niin.
Vapaus...
Täydellinen valinnan vapaus.
Suurenmoinen vapaus... Unelmoin vapaudesta -
mutta kun se on silmieni edessä...
...en tiedä, mitä pitäisi tehdä.
Isä heittäytyi filosofiseksi.
Hän murehtii eläköitymistään.
ISÄ ESIKUVANA
Ensilumi!
Otetaan meistä kuva ulkona. -Miksi?
Ette ole enää lapsia. -Ovi kiinni, täällä on kylmä.
Missä kamera on? -Ylimmässä laatikossa.
Eikä ole.
Sinun pitäisi tietää, missä kamera on.
Kesken parhaan kohdan...
Yksinäisenä / hahmo selin kääntynyt / sumuun loittonee. Santka.
YAMADOJEN PERHEKRONIKKA
Hyvää uutta vuotta.
Uudenvuodenkortit.
Valmiina... nyt!
Minä, minä, äiti, Matsuko, Nonoko, minä, minä, Noboru, äiti, minä -
minä, minä, Matsuko, minä, Nonoko, minä, Noboru, minä, minä, minä -
minä, Matsuko, minä, äiti, Noboru, minä, minä, minä, minä, Matsuko -
minä, Noboru, minä, minä, Matsuko, Nonoko, minä, minä, minä, minä!
31 sekuntia. Uusi ennätys.
Ei hullummin.
Keskitalven alku.
Taidan nousta. -Isä, toisitko kakkua?
Kokista. -Ja mandariineja.
Kamiinaan pitää lisätä paloöljyä.
Kiitos!
Kevätsateet.
Voisitko tuoda sateenvarjoni?
Noboru, isäsi kaipaa asemalla sateenvarjoa.
Miksi minä? Luen läksyjä.
Mene sinä. Kävele sateessa miehesi kanssa.
En millään jaksaisi tänään.
Mutta... -Mene sinä, Noboru.
Käske Nonokon mennä. -Antaa olla! Ostan uuden.
Osta samalla 300 grammaa sianlihaa. -Typerykset!
Keväinen sade / sadetta pidellen he / keskustelevat. Buson.
Outoa. Missä Noborun sukka -
Nonokon yöpuku ja Takashin pyyhe ovat?
Yöpuku ja sukat? -Ja Takashin pyyhe.
Hetkinen...
Sehän tarkoittaa...
Arvasin. -Musta aukko.
KANSAINVÄLISIÄ HERKKUJA
Voisimme tilata sushia päivälliseksi.
Kauheaa rahan haaskausta. Minä voin valmistaa sushia.
Kävi niin kuin olin toivonut.
Kuulehan, äiti...
Sushi on vähän tylsää. Kokkaan gurmeeruokaa.
Mitä aiot kokkailla? -Naudanlihastroganogaga...
Älä tee ruokaa, jota et osaa lausua. -Töykeästi sanottu.
Se on naudanlihastroganoffia.
Etkö muka tiedä ruokalajia? -Totta kai tiedän.
Naudanlihastroganoga on naudasta valmistettua strogaffgaffia.
Aivan sama. Kokkaile sinä vain.
Harmi, toivoin saavani sushia.
Se meni ihan poskelleen. Tilaa sushia.
MESTARIEN AAMIAINEN
Nam! Misokeittoa, paistettu muna ja merilevää.
Kunnon japanilainen aamiainen.
Itse asiassa...
Ovatko nämä Nonokon tähteitä?
Eilistä misokeittoa?
Noborun eväsmerilevää? -Naulan kantaan!
Tänään on onnenpäiväsi. -En usko.
Hyvää työpäivää!
Matsuko...
Milloin syödään, Matsuko?
Mitä sinä höpiset? Vastahan me söimme.
Olet liian nuori höperöitymään.
Oletko varma? -Söimme nuudeleita ja...
Söin ne kaikki itse. -Hei!
Mitä on päivälliseksi? -Pataa.
Syömme sitä jatkuvasti.
Pataruuat sopivat talveen.
Syökää siitä.
Tällä tavalla hänen ei tarvitse kokata.
Onko lounaaksi taas kylmiä nuudeleita?
Söimme niitä eilenkin. -Ja sitä edellisenä päivänä.
Ei mitään järkeä.
Syömmekö niitä huomennakin?
Tietysti. Mitä muutakaan?
Puutarhassa on paljon ilmaista inkivääriä mausteeksi.
INKIVÄÄRIAAMU
Inkivääri sopii misokeittoon.
Näin on, vaikka inkiväärin sanotaan tekevän hajamieliseksi.
Voi sentään, Noboru unohti laukkunsa.
Hän huomaa sen kyllä. Ei hän niin tyhmä ole. -Totta.
Voi ei, unohdin...
...riisua yöpuvun!
Lähden nyt. -Selvä.
Nähdään.
Lähden nyt.
Kengät!
Äiti, katso!
Isä? -Mikä mekkala täällä on?
Junani! -Myöhästyn!
Olkaa varovaisia.
Minä lähden nyt.
Nähdään.
Eivät osaa edes ovea sulkea.
Mikä tämä on? -Nonoko unohti eväänsä.
Syökö hän puolilta päivin? -Kyllä, mutta...
Vien eväät hänelle samalla kun käyn kaupassa.
Siitä olisi paljon apua.
Lähden nyt. -Selvä. Suurkiitokset.
Mikä tämä on?
Äiti unohti lompakon ja kaiken.
Hän tulee kohta takaisin.
Vahdi taloa.
Pahus, unohdin pannun liedelle.
Rouva Yamada, teille on lähetys!
Eikö täällä ole ketään?
Ei, täällä on joku.
Rouva Yamada? Rouva...
Muistin sammuttaa lieden.
Ryöstettiinkö teidät?
Tässä on pakettinne.
Kiitos paljon.
Saisinko kuittausleiman? -Anteeksi.
Katsotaanpa... Missä se leimasin onkaan?
Se on keskimmäisen laatikon takaosassa, rouva.
Kiitoksia.
Oli hauska nähdä. -Kiitoksia.
Vein Nonokon eväät.
Luulin, että lähdit ostoksille.
Se unohtui.
Liikaa inkivääriä.
KATUMUS
Kappas...
Onko tuo Mahleria?
En tiennytkään, että hän pitää klassisesta.
TAIDE LYHYT, ELÄMÄ PITKÄ
Ne ovat täydessä kukassa.
Montakohan kirsikkapuiden kukintaa ehdin vielä nähdä?
Älä höpsi, äiti. Olet vasta 70-vuotias.
Ehkä vielä 30 kertaa.
Äiti, kävisitkö maksamassa verot? -Minä hoidan asian.
Anna se virkailijalle. -Tiedän. En ole pikkulapsi.
Herttinen sentään. Olipa kauhea juttu.
Alan olla vanhuudenhöperö.
Oli hauska nähdä. -Kaikkea hyvää sinulle.
Laitoin sen kirjelaatikkoon!
Kas, sehän on Shige. Kiitos, että tulit vierailulle.
Kuulin, että jouduit äkillisesti sairaalaan.
Et ikinä usko, mitä tapahtui.
Paina puuta.
Näetkö?
Katso.
Näetkö miehen tuon vuoteen vieressä?
Olen varma, että heillä on suhde. -Mitä?
Oletko varma? -Nuo kaksi näyttävät epäilyttäviltä.
Eikö olekin epäilyttävää?
Tämä on erikoishuone.
Korruptiosta syytetty kaupunginvaltuutettu on siellä.
Käyn toisinaan täällä haukkaamassa raitista ilmaa.
Eivätkö olekin hyviä nuudeleita? -Niin ovat.
Mutta hyvää kahvia täältä ei saa.
Meinasi ihan unohtua... Miksi sinä olet sairaalassa?
Shige...
Kuolon läheisyys / ei kuulu ääntelyssä / öisten kaskaiden. Bash.
Äiti?
Sytytä valo.
En huomannut, että alkaa olla hämärää.
Noboru! Sammuta valo. -Minä en nuku!
OPPIA IKÄ KAIKKI
Viisi tehtävää jäljellä. Väsyttää.
Kuuma kylpy piristää.
Menehän nyt.
Tuntuuko jo paremmalta? -Olen pirteä kuin peipponen.
Nyt teen ne.
Teen ne, teen ne...
Olet veltto kuin keitetty nuudeli.
Älkää antako periksi.
Tulipalossa ensimmäiset minuutit ratkaisevat, kokeessa viimeiset.
Aika loppui. Tuokaa koepaperinne.
Opettaja! Tanaka voi huonosti ja lähti terveydenhoitajalle.
Niin. -Siihen kulunut aika pitää korvata.
Ei käy.
Veisitkö ne yläkerran komeroon? -Toki.
Noboru opiskelee hullun lailla.
Mutta välikokeet ovat ohi. Hän pärjäsi huonosti.
Hankitaan Noborulle yksityisopettaja.
Tarvitseeko hän sellaisen? -Hän on tullut äitiinsä.
Se on totta.
Mutta eikö se ole kallista?
Opiskelija laskuttaa kahdesta kerrasta 30 000 jeniä.
Mitä? Sillä summalla minä voin opettaa poikaa.
Minä voin opettaa 20 000:lla.
Anna 10 000 jeniä, niin opiskelen ahkerammin.
Ei tästä tule yhtään mitään.
Hauraat unelmat / mustekala ansassa / kesän kuutamo. Bash.
Olen kotona!
Katso, suklaata!
Äiti! Isoveli osti suklaata!
Se oli ystävänpäivälahja.
NUORUUS
Ne ovat poissa! Poissa! -Olen kotona.
Missä pikkuleivät ovat, Nonoko? -Minä söin ne.
Ostin ne yhdelle tytölle!
Mutta... -Ei mitään muttia!
Äiti oli jo syönyt puolet. -Äiti?
Pahus, unohdin sateenvarjon.
Hei, Yamada! Voit käyttää minun sateenvarjoani.
Entä sinä? -Älä minusta huoli.
Tanaka, unohdin sateenvarjoni!
Harmin paikka. Älä vilustu.
Pakit tuli.
Ei käy!
Anna se. -En äskeisen jälkeen.
Se on minun. -Kiitos lainasta.
Anna se takaisin! -Varjo varjostaa onnea.
Sehän on Nakamura. -Palasitko mottaamaan opettajaa?
Hölmöt. Tulin kertomaan, että pääsin opiskelemaan.
Hieno homma.
Opettaja... -Ei tarvitse paeta Nakamuraa.
Ääliöt! Älkää uskoko huhuihin.
Yamada ja Yamashita, mennään ostamaan tuhmia kirjoja.
Hei! -Voihan nenä!
Melkoinen yhteensattuma.
"Bosnian tragedia"? Pidät näköjään vakavista aiheista.
Japani on vain osa suurempaa maailmaa.
Saanko lainata tämän myöhemmin?
Todellinen tragedia.
Olen kotona.
Noboru...
Missä se oppikirja on? -Tässä.
Annoin sitä varten tuhat jeniä. Haluan nähdä sen.
Mikä tämä on? "Formula 1 opiskelijoille"?
Siitä oppii englantia ja maantietoa.
Pöljä.
Itse ostit minulle "Anpanmanin aapisen", kun olin kolmevuotias.
Isoveli, joku tyttö soittaa! -Mitä?
Haloo.
Kyllä olen.
Häipykää!
Ei mitään.
Selvä.
Tyttöystävä tuolla ulkonäöllä? -Ihan oikea tyttöystävä?
Isoveljen naama on punainen. -Selvä.
Hei sitten.
Siellä se takoo. -Rytmihäiriöitä?
Minäkin kokeilen.
Suuttuiko poika? -Loukkasit häntä, äiti.
Sanoo varsinainen malliäiti.
Luumujen tuoksu / vuoristoisella tiellä / aamu sarastaa. Bash.
YAMADOJEN SUKUKRONIKKA
Kotona ollaan. -Tervetuloa takaisin.
Syksyinen ilta.
Minulla on nälkä.
Onko mitään syötävää? -Tulee.
Banaania tai punapapukakkua.
Kuka hitto haluaisi palata kotiin järsimään papukakkua -
rankan työpäivän jälkeen?
Ota sitten banaani.
Tomppeli. Kuka nyt banaania haluaisi?
Käänny puoleeni / olen myöskin yksinäinen / syksyn hämärä. Bash.
Äiti on vilustunut, joten tilaamme ruokaa.
Merilevää ja riisiä. -Samoin!
Minä otan lohta ja riisiä. Entä sinä?
Otan herkkulautasen. -Minä käyn hakemassa ruuat!
Seis!
Minä otan tempuraa ja riisiä.
OMAN TIEN KULKIJA
KROKETTIKILPAILU
Kas näin.
Odottakaa, hyvä rouva.
Noin ei saa tehdä. -Mitä? Mutta tämähän on...
Vaikka ilmoitustaulu on tyhjä, se on varattu vaalimainoksille.
Mutta...
...sen alla oli vain tämä.
Sehän on Saburo.
Tämä on minun aluettani. -Terve, Shige.
Voimme tehdä yhteistyötä, olemmehan vapaaehtoisia.
Sinä pysyt viivan sillä puolella, minä tällä puolella.
Älä ylitä viivaa.
Hän ei ole muuttunut tippaakaan 60 vuodessa.
Voi ei, unohdin viedä roskat.
Pitää lajitella ne. -Miksi lajittelet energiajätteen?
Takashi vie roskat huoltoasemalle, Noboru puistoon ja Nonoko kauppaan.
Ei noin saa tehdä. -Miksei? Se on hyvä suunnitelma.
Mennään. -Nähdään myöhemmin.
Siivoan puistoa vapaaehtoisesti, ja sinä heität roskasi sinne.
Minä vain käytän julkisia roska-astioita.
Juuri se on ongelma! -Äiti...
OIKEUDEN PUOLUSTAJAT
Anteeksi!
Pallomme lensi sinne.
Uusi pallo vai kumipallo?
Kumipallo!
Rehellisyys maan perii. Älkää ikinä valehdelko.
Saatte myös tämän pallon. -Kiitos!
Pallomme lensi eilen teidän pihallenne.
Mutta ette ollut paikalla.
Ei ole näkynyt palloja. -Vai niin.
Olen varma, että se oli tämä talo.
Pyydä niitä poikia antamaan uusi pallo takaisin.
Voi poloisia. -Niin tosiaan, ne ovat kuihtuneet.
En tarkoita kukkia vaan onnettomuutta.
Ahaa.
Se oli moottoripyöräjengi.
Voi poloista suojakaidetta. -Äiti!
Lapsiparan vanhemmat kärsivät eniten.
Mikä meteli. Tuon täytyy olla moottoripyöräjengi.
He taisivat mennä puistoon. -Se porukka sotkee siellä.
Sanon heille suorat sanat. -Se on vaarallista.
Joku murhattiin sen takia.
VANHUS MURHATTU
Nyt keksin.
Tuo on vielä huonompi ajatus!
Miksi olet pukeutunut noin?
Hän menee torumaan moottoripyöräjengiä.
Estä häntä, Takashi.
Et voi käyttää tuota kypärää. Se on muisto talon rakentamisesta.
Harmin paikka.
Olen pahoillani, mutta et voi käyttää sitä.
Siinä tapauksessa sinä saat mennä sinne kypärän kanssa.
Minäkö?
Se porukka ei rettelöi. He lähtevät pian kotiin.
Sitten sinulla ei ole mitään pelättävää.
Toru heitä miehiseen malliin. Olet heitä vanhempi.
Miehiseen? -Mutta äiti...
Nyt tiedän. Soitan poliisille.
Ne lapsiparat eivät ansaitse rikosrekisteriä metelöinnin takia.
Rikosrekisteriä?
Nyt he lähtivät. -Niinkö luulet?
Mitä minä sanoin?
Luotamme sinuun.
Hyvä on, käyn katsomassa.
Ole varovainen.
Anteeksi... -Mitä asiaa?
On melkoisen myöhä. -Entä sitten?
Onko jotain valittamista? -Ei, asia voidaan selvittää.
Ei ole valittamista, mutta minulla olisi pieni pyyntö.
Kakista ulos.
Kysy pois, ukko.
Voisitko sammuttaa ajovalon? -Sekö on sun pyyntö?
Tuota... ei. -Mitä sä sitten haluat?
Tulkaa, tulikärpäset Vesi on kitkerää ja makeaa
Mitä hittoa tuo on?
Vanha harppu on ihan sekaisin. -Oletko kunnossa?
Vai harppu? Sammuta putputtimesi. Häiriköit naapurustoa.
Äiti, älä suututa jengiläisiä. -Kuka täällä on jengiläinen?
Onpa jännittävää. Sinulla on komea ääni.
Äiti! -Jykevät piirteet ja komeat raamit.
Sinua varmasti kuunnellaan. -Mene jo asiaan.
Pelottava kaveri. Pistit tuolle miehelle jauhot suuhun.
Näin on.
Kun huudat ihmisille, tulee mieleen käärme, joka tuijottaa sammakkoa.
On varmasti hauskaa näyttää kaapin paikka ja määräillä ihmisiä.
Ihan kivaa. -Mikset käyttäisi myrkkyäsi oikeuden puolesta?
Häh? -Voisit taistella rikollisuutta vastaan niin kuin "Gekko Kamen".
Se on ikivanha juttu, mummeli. -Niin, se ei ole "siistiä".
Nykyään ummistamme silmämme kaikenlaisilta koiruuksilta -
mutta sinä voisit ryhtyä sankariksi, koska et pelkää mitään.
Jos joku heittää tumpin autosta -
käsket häntä poimimaan sen maasta.
Jos näet nuorukaisen häiriköivän metrossa -
taputat häntä kevyesti olkapäälle.
Uskon, että sinua totellaan.
Olisimme iloisia ja kannustaisimme sinua.
On mukavaa saada arvostusta.
Voisit myös pelotella rosmoja -
ja viedä heidän likaiset rahansa.
Noudatatko vanhan harpun neuvoa ja lähdet puolustamaan oikeutta?
Se on varmasti hauskempaa kuin horinoitteni kuunteleminen.
Mummeli on ihan latvaroso.
Etkö aio tehdä sitä?
Harmillista. Sinussa on sankariainesta.
Lähdetään.
Harkitse oikeuden puolustajan uraa!
Unohdit nämä.
Meniköhän asia perille? -Äiti!
Noboru! Nonoko! -Äiti!
Se on Gekko Kamen!
Gekko Kamen!
Armoa!
Äiti! -Noboru!
Nonoko!
Kiitos, Gekko Kamen!
Kohtalon ivaa / heinäsirkka vankina / sotakypärän.
Kotona ollaan. -Muistitko tuoda sateenvarjon?
Aviomiehesi saapuu töistä väsyneenä -
ja sinä kyselet vain, muistinko sateenvarjon.
Tervetuloa kotiin. Oliko rankka päivä?
Missä sateenvarjosi on? -Unohdin sen.
Tervetuloa kotiin. -Katso. Muistin ottaa sateenvarjon.
Mitä nyt?
Et ottanut tänään sateenvarjoa lähtiessäsi.
Katso vaikka.
JAOSTOPÄÄLLIKKÖ YAMADA!
Toin kakkua.
Mistä nyt tuulee?
Onko sinulla huono omatunto? -Mitä tarkoitat?
Älä nyt viitsi. Takashi oli vain huomaavainen...
Toin myös vanukasta.
Se on epäilyttävää.
Nonoko! Noboru! Isänne toi kakkua!
Missä isä on? -Työmatkalla.
Mutta isän salkku...
Voi ei, hän unohti sen.
Samoin huivin ja junalipun.
Mitä? Hänen piti lähteä aikaisin!
Takashi!
JAOSTOPÄÄLLIKKÖ YAMADA!!! Äiti taisi nukkua rokuliin.
Hän heräsi myöhään ja luuli isän jo lähteneen.
Vai niin.
Salkku! -Tässä!
Minä lähden nyt! -Hyvää matkaa!
Ole varovainen!
Ehdin vielä.
Onko kaikki hyvin?
Puhelin, puhelin...
Tuli hirvittävä olo.
En saa henkeä.
Kyllä, pääsen sinne.
Minä vaikka ryömin perille.
Kerro asiakkaalle... Olen hirmuisen pahoillani.
37 astetta.
Kannattaa jäädä kotiin. -Ennen kuin tauti pahenee.
Yhtiö ei huolehdi sinusta.
Voisin jäädä kotiin ja viettää pitkän viikonlopun.
Se olisi järkevintä.
On hyvä rentoutua ja nauttia kotielämästä.
Mitä nyt?
Olo parani heti, kun päätin jäädä kotiin.
Taidan sittenkin lähteä matkaan.
Ole varovainen.
Seuraavaksi herra Yamada lausuu onnentoivotukset.
Muistiinpanosi.
Hän on kireä kuin viulunkieli.
Tämä on hieno ja lupaava päivä...
Kurkkua, roskapusseja, lamppuja, 300 g sianlihaa...
Elämä on täynnä yllätyksiä.
Tähän hetkeen asti -
kaikki tuntui sujuvan hyvin -
mutta sitten minut tönäistiin jyrkänteeltä.
Ja tönäisijä oli oma vaimoni -
kaikista maailman ihmisistä.
Hän tarkoittaa sinua.
Mutta, Ichiro ja Kazuko -
teidän on hyväksyttävä elämä sellaisena kuin se on.
Sen hyväksyminen auttaa selviytymään -
elämän vaikeimmistakin tilanteista menettämättä uskoa ja eroamatta.
Eroamatta?
Huonoinkin käytös voidaan hyväksyä ja antaa anteeksi -
jos se ei ollut ilkeämielistä.
Pitää antaa anteeksi ja jatkaa eteenpäin.
Rohkea puhe.
Ei ole välttämättä huono asia tyytyä elämäntilanteeseensa.
Itse asiassa se on välttämätöntä.
Se on onnellisen perhe-elämän perusta.
Elämä pitää uskaltaa kohdata sellaisena kuin se on.
Vaikka se kuulostaakin kielteiseltä -
hyväksyntä -
on ainoa keino selvitä tilanteista, joita on mahdoton hyväksyä.
Hänestä paljastuu piileviä kykyjä. Siinä vasta mies!
Tarkoitan, että...
Rakkaat Ichiro ja Kazuko -
haluan onnitella teitä häidenne johdosta.
Olkaa sinnikäs ja sopusointuinen pari.
Nuorempana silloin, kun edessä avautui rakkauden tie
Rakkaaltani kyselin illoin, mitä edessämme lie
Onko elämä pelkkää sateenkaarta, joka voi mut sokaista?
Näin rakkaani taisi siihen tokaista
Kenpä tietäis sen, ken arvaisi huomisen?
Sen aika vaan näyttää tullessaan
Kenpä tietäis sen
Skinhead-tyyli peittäisi kaljusi.
Kukaan ei kysynyt sinulta. Tekarit tekisivät sinulle hyvää.
Kukaan ei kysynyt sinulta. -Älkää riidelkö.
Sinä alat muistuttaa sumopainijaa.
Näin on. -Kuinka kehtaatte?
Näytätte huonoa esimerkkiä lapsille.
En kuule telkkaria!
Tiedän, miksi täällä on rauhallista.
Koska te kolme olette umpihulluja.
Mitä sinä sanoit? -Kuinka kehtaat?
Jos yksikin teistä olisi normaali -
se horjuttaisi tasapainoa.
Kenpä tietäis sen, ken arvaisi huomisen?
Sen aika näyttää vaan tullessaan
Kenpä tietäis sen
Mikä on uudenvuodenlupauksesi? -Menetkö naimisiin?
Vaihdatko työpaikkaa?
Olkaa hiljaa.
Tämä.
"Älä rasita itseäsi liikaa."
Kenpä tietäis sen, ken arvaisi huomisen?
Sen aika näyttää vaan tullessaan
Kenpä tietäis sen
Nyt on omia lapsia ja perhe pysyvä
Vastassa on silkohapsia ja ilme kysyvä
Mitä mä saan, rikkauttako maan? Siihen osaan vastata vaan
Kenpä tietäis sen, ken arvaisi huomisen?
Sen aika vaan näyttää tullessaan
Kenpä tietäis sen
Kaikki ovat kuvassa! -Näytä.
Kaikki ovat niin pieniä. -Se on tarrakuva.
Mennään syömään.
Kotletteja. -Pizzaa!
Tempuraa. -Spagettia.
Hiljaa! Minä päätän.
Meri keväällä / aallot vyöryvät hiljaa / yhä uudelleen. Buson.