TITTA INTE UNDER SÄNGEN
Middleburg är en medelstor stad i mitten av landet.
Men ibland kändes det som någon annanstans.
Bekant på något vis, men samtidigt främmande.
Middleburg är platsen där jag bor,
men här bor nånting... mer.
Vissa tyckte att Middleburg var trist,
att det var helt dött här.
Men de hade fel.
Francis?
Francis, dags att stiga upp.
Franny?
Mitt namn är Francis Bacon McCausland.
Jag är fjorton år gammal.
Den morgonen var jag extremt trött.
Det är så mörkt.
Det ser ut att bli storm.
Inte enligt barometern.
Det kanske är världens undergång.
Det känns så.
Hur kan du veta hur det skulle kännas?
Du har väl aldrig upplevt det förut?
Klockorna kanske går fel.
Hoppas det varar.
Jag ställer klockorna
enligt flottans hemsida.
Jag kollar där.
Bert, soporna, och glöm inte tidningen.
Varför måste alltid jag ta ut soporna?
Med åldern följer ansvar. När du börjar på college
kommer din syster Francis att ta ut soporna.
Jag vill ha en hund som kan äta upp soporna
och hämta tidningen.
Hundar har baciller.
Var skulle du göra av den när du börjar på college?
Hundar är förbjudna i studentrummen.
Du skulle kunna ha den på taket.
Inse fakta, Francis.
Väx upp, Bert.
Det var vuxet sagt.
Jösses, vad har hänt med äggen?
Det fanns två dussin ägg i kylskåpet igår.
-Nu ser jag inga. -Flingor igen.
Jag har inte rört dem.
Ingen anklagar dig, Francis.
Jag får alltid skulden för allting.
För att du har så mycket inneboende ilska.
-Det har jag inte alls! -Lugn, ni två!
Nu pratar vi inte om ilska.
Det har vi vår familjetid till.
Nu försöker vi bara lista ut
vart äggen blivit av.
Klockan är 04:23.
Klockorna säger 07:23.
Klockorna har fel.
Jag sa ju att det är världens undergång.
Det var svårt att somna om.
Jag grubblade över varför klockorna gick så snabbt.
Men jag visste att det fanns en logisk förklaring.
Såja. Kom hit.
Kom hit.
Jag skulle ha gått i grundskolan, men hoppade över en årskurs.
Hej, Bert.
Hej.
Det är dumt att slösa tid under uppväxten.
-Jo? -Åh! Hej.
Hej.
Varför vill du inte ta bussen till skolan?
Ingen tar bussen till skolan, Joanne.
Det är för barn.
Jag önskar att jag kunde hoppa över en årskurs och börja på gymnasiet.
Bert har ett år kvar efter detta, va?
Om han har tur.
Varför bryr du dig om det?
Berättade jag att våra väckarklockor ringde tre timmar för tidigt i morse?
-Allvarligt? -Japp.
Och mamma säger att även grannarnas klockor går fel.
Kan du fatta?
Ja. Våra klockor beter sig likadant.
De visade tre timmar för tidigt.
Det är så märkligt.
Det är bara märkligt för att du inte ser någon logisk förklaring.
Varför är hunden på taket?
Det var ju märkligt på riktigt.
Kanske beror det på nån magnetisk... Du vet... Typ...
Ett spänningsfall eller nåt.
Hur förklarar det hundar på taket?
Jag syftade på klockorna.
-Åh. -God morgon, Francis.
God morgon, mr. Kepler.
Han är min biologilärare.
Han gillar verkligen mig.
Får ni skära upp grodor och sånt?
Det är så äckligt.
Jag fullkomligt älskar biologi.
Igår tog vi ett embryo från en kyckling...
Varför stirrar han på oss?
Vem... då?
Han var där nyss.
Okej, Francis.
Jag måste kila, men vi möts här efter skolan. Okej?
Okej.
Underbart.
Ägget, eller ovum,
kan vara omgivet av så mycket som tre skyddsmembran.
Vad är det här?
Ägg är fascinerande.
Och det andra membranet...
Hade du en fråga, Francis?
Ja, faktiskt.
Ringde din väckarklocka tre timmar för tidigt i morse?
Hur visste du det?
Det var flera klockor som gick fel.
Och jag har gjort en statistiskt tillförlitlig
undersökning av hela skolan,
med namn, adresser, telefonnummer...
För att se om det inträffade inom ett visst område.
Kan jag få se?
Ja, visst.
Vem har gjort det här?
Vet du något om det, Francis?
Var han med på din lektion?
Inte direkt,
han satt på en hylla.
Han gjorde vad?
Titta! En till.
Hur tog du dig upp dit, Charlie?
Det är så märkligt.
Tänk om en helikopter flög så lågt
att hundarna misstog den för en bil,
och jagades upp på taket?
Det är en logisk förklaring, inte sant?
Visst, Jo.
-Hej, Bert. -Äsch.
Är du förtjust i Bert?
Nej!
Jo, det är du!
Nej!
Tja, han är ganska söt.
Du skulle se hans rum.
Om det är äckligt att dissekera en groda...
Det var modigt av honom att hjälpa din lillebror.
Han behövde bara ligga still.
Men det ska tydligen göra ont när de sticker nålarna i en.
Det måste kännas bra att rädda någons liv.
Det var läkarna som räddade Darwins liv.
Du får inte berätta för Bert att jag tycker han är söt.
Visst. Som om jag nånsin skulle prata med Bert.
-Lovar du? -Jag lovar.
Lova på heder och samvete.
Väx upp, Joanne.
Jag måste till simträningen,
men vi ses imorgon.
Okej.
Ska du försöka gå med i skollaget?
De är äldre än mig.
Det spelar ingen roll i simning, förutom att du är mer strömlinjeformad.
-Hej då. -Hej då.
Följer du efter mig?
Ja, jag pratar med dig.
Kan du se mig?
Ja.
Det hände märkliga ting i Middleburg den dagen.
Någon hade lagt gelatin i skolans simbassäng.
-Hjälp! -Jag ska få loss dig.
Ta tag i den här.
En bisvärm ockuperade rektorns kontor.
Skolbussar hade oförklarliga läckor.
Och så var det graffitin.
Ingen visste vem som bar ansvaret.
Ingen visste vem som bar skulden.
Blä.
Nanook...
Men de måste skylla på någon.
Franny!
Varför måste du alltid skylla på mig?
Det kallas induktiv logik.
Om du vill skylta med att ha skippat en årskurs,
kan du väl bära en skylt?
Bert?
Hon började.
Ingen beskyller någon för något, Bert.
Givetvis inte.
Men studier om olika kulturer visar
att upptåg av den här typen
ofta utförs av ungdomar.
Jag minns att när jag var femton...
...så rullade du in en tomt i toalettpapper.
Vi diskuterade bara huruvida barn på skolan
pratar om vissa saker.
Exempelvis om att ställa om klockor,
eller att fylla bassänger med något.
Vad hände med allt gelatin?
Jag hade tänkt göra min fruktgelé till middag ikväll.
Jag tog det inte.
Ingen hävdar det, Bert.
Om det inte står i skåpet, måste någon ha tagit det.
Det är det enda logiska.
Föräldrar tror alltid att man gjort något dumt.
Vad?
Som om de aldrig glömmer att de tvingats byta ens blöjor.
Men som tur är har ens vänner större förtroende.
Hej Jo.
Hur kunde du?
Jo älskar Bert! Du lovade!
Jag har inte gjort nåt.
Lägg av, Francis!
Jo!
-Joanne! -Glöm det!
Om det var märkligt hemma,
så var skolan ännu märkligare.
Jag lovar, det var hon.
Är det något särskilt med mitt skåp?
Varför står det "b" på alla skåp utom ditt?
Kanske är hon ansvarig.
Väx upp, hörni.
Bara för att de hoppade över mitt skåp
betyder det inte att jag hade med det...
Se, det är hon.
Kastade du verkligen ägg på kuslige Keplers bil?
Vem har sagt det?
Alla säger det.
Att skåpen var ditt verk också.
Jag tycker det är häftigt.
Det är inte häftigt, det är vandalism.
Vad står "b" för?
Det var inte jag som skrev "b" på alla skåp!
-Vem var det då? -Jag...
Jag ska ta reda på det.
Ska du inte fly som förra gången?
Jag flydde inte.
Jo, det gjorde du!
Jag behövde bara lite tid att utvärdera situationen.
Jag visste inte att du kunde se mig.
Varför skulle jag inte kunna det?
Ingen annan kan det.
Säkert.
Okej.
Det där är stöld.
Han borde inte äta sånt här.
Det får ansiktet att svälla.
Vad heter du förresten?
Houdini.
Larry Houdini.
Du måste vara döpt efter Harry Houdini?
Det var roligt sagt.
Bättre än att vara döpt efter Francis Bacon.
Jag gillar inte bacon.
Tja...
Houdini är inte ens ett riktigt namn.
Jag är inte på riktigt.
Jag är...
en låtsaskompis.
Tack så mycket! Tack så mycket!
Ja!
Det var ju sött, men jag har ingen låtsaskompis.
Har jag sagt att jag är din låtsaskompis?
Skulle inte tro det, fröken Francis.
Nåväl,
om du inte är min vän,
varför följer du efter mig?
Är du säker på det?
Du kanske bara inbillar dig.
Nej!
Allvarligt, Fran... Får jag kalla dig Fran?
Nej, helst inte.
Jag tror att jag ska hjälpa dig.
Det är nog därför du kan se mig.
Jag behöver ingen hjälp, varken på riktigt eller på låtsas.
Tvärtom.
Det är något märkligt
på gång här, Watson.
Och det verkar som att...
du är inblandad.
Jag struntar i vad de säger,
jag kastade inte ägg på Mr. Keplers bil.
Jag vet.
-Okej. -Jag vet vem det var.
Det var spökmannen.
Spökmannen?
Jag tror han är ute efter dig, Fran.
Det tycks vara inom...
ramen.
Ursäkta mig!
Ursäkta mig.
Vet någon vem den här killen är?
Vad pratar hon om?
Han säger att han heter Larry Houdini.
Vet någon vem han egentligen är?
Francis McCausland. Kom till kontoret.
Francis McCausland. Till kontoret.
Jag ser att ditt mellannamn är Bacon.
Det är Bacon med "b", inte sant?
Kan det stavas utan "b"?
Francis, någon har påstått
att du vet nånting
om de ovanliga händelser som ägt rum
de senaste dagarna.
Vi tror att det kokats ihop en plan
bland ett stort antal elever
som gått ut på att ställa om klockorna.
Du hade en lista med elever där du kontrollerade
att de verkligen ställt fram klockorna.
Va?
Tillbaka. Man ställer tillbaka klockan för att den ska ringa tidigare.
Man ställer fram dem.
Det är som sommartid.
Hösten, bakåt. Våren, framåt.
Nej. Hösten framåt. Våren bakåt.
Kan vi strunta i klockorna...
ett ögonblick?
Fram på våren.
Francis, har du någon vetskap
om vandaliseringen av mr. Keplers bil?
Nej!
Eller om graffittin på skåpen?
Nej!
Glöm inte gelatinet i simbassängen.
Nej!
Hur känner du
kring de här händelserna?
Har du något att berätta?
Ja, det har jag faktiskt.
Det finns en pojke...
som följer efter mig.
Han är riktigt märklig.
Han sa att han hette Larry Houdini.
Han sa en massa märkliga saker.
Berättade han vem som låg bakom upptågen?
Såhär ligger det till...
Där är han! Där borta!
Hallå!
Kom hit!
Francis.
Francis!
Du! Kom hit!
Houdini-killen, kom hit!
Vad gör hon?
Kom tillbaka!
Skynda! In här!
In i bastrumman.
Ett oslagbart gömställe!
Jag försöker inte gömma mig. Jag jagar dig.
Fran, Fran, Fran.
Du begår ett stort misstag.
Jag är här för att hjälpa dig.
Vem skickade dig?
Har du nånsin hört en röst inom dig,
som sagt vad du ska göra?
Faktiskt inte.
Det har jag. Och han sa
åt mig att åka till det vackra Middleburg.
Det du hörde var störningar
mellan dina två eventuella...
hjärnhalvor.
Nej. Det är samma kille
som sjunger de där sångerna som sätter sig på hjärnan.
Nej. Det är Barry Manilow.
Francis!
Här inne!
Han är här inne!
Ta dig ur det här, Houdini.
Fran, Fran, Fran.
Där är han. Larry Houdini.
Det här skämtet har pågått länge nog, Francis.
Vad pratar du om?
Han är ju här. Han spelar saxofon.
Han dansar moonwalk.
Jag får ta och ringa dina föräldrar.
Varför gör ni såhär mot mig?
Varför låtsas ni som om ni inte kan...
se honom?
Vill du lägga dig ner, Francis?
Francis?
Francis! Åh!
Skulle du säga att Francis är ovanligt bångstyrig?
Åh, nej. Inte alls.
Francis har alltid varit mogen för sin ålder.
Väldigt välanpassad.
Väldigt vuxen.
Att börja gymnasiet kan vara traumatiskt,
särskilt då hon hoppat över en årskurs.
Jag hörde att hennes lillebror haft leukemi.
Det står här att han fick
benmärgstransplantation från sitt syskon.
Ja. Det stämmer.
Men Darwin återhämtar sig.
Läkarna säger att det finns hopp om total tillfriskning.
Åh.
Jag har utvecklat en teori
om att Francis uttrycker
undertryckt ilska på grund av benmärgsdonationen
för att rädda brodern.
Intressant.
Det var dock vår äldre son,
Bert, Albert,
som donerade.
Så...?
Det var bara en teori.
Jag förstår.
Åh.
Får Franny komma ut och leka?
Francis!
Hur mår du, Francis?
Okej.
Antar jag.
Jag är säker på att det finns en logisk förklaring
till allting som pågår.
Jag vet att du är för mogen
för att hålla på med barnsliga upptåg.
Tror du fortfarande att det var den där Larry
som lade gelatin i simbassängen
och kastade ägg på mr. Keplers bil?
Ägg?
Alltihop måste vara ett missförstånd, älskling,
men jag kom att tänka på något som
fröken Readle sa.
Om undertryckt ilska.
-Nej, mamma! -Är det något
som din far och jag...
Blanda inte in Freud i det här, okej?
Det här handlar inte om nån tonårs...
grej.
Men älskling...?
Det var inte jag!
Hon sprang in på rummet som ett litet barn.
Tänk om hon inte är känslomässigt redo att börja gymnasiet?
Kom igen. Vi har tänkt igenom det här.
Jag vet, men tänk om det var ett misstag?
Hon kanske är olycklig, Michael.
Hon kanske skuldbelägger oss.
Så du tror att vår dotter
uttrycker sin ilska mot oss
genom att skriva bokstaven "b" över hela stan?
Låt oss diskutera det här som vuxna, okej?
Nej. Uppenbarligen agerar hon inte ensam.
Uppenbarligen.
Men om hon är olycklig,
kan det göra henne sårbar,
och kanske hon involverats i...
någon sorts... jag vet inte, nån slags...
hjärntvätt.
Hon nämnde att hon blivit hypnotiserad i bilen på väg hem,
och masshypnoser har ägt rum
över hela världen.
Tänk om...
någon kontrollerar barnens hjärnor över hela Middleburg?
Säger åt dem att kasta ägg, ställa tillbaka klockor...
Så du menar att någon brutit sig in i huset
för att kontrollera barnens hjärnor?
Hur skulle det gå till?
Kom ihåg, vänner, när ni är redo...
Vi diskuterar viktiga saker här, Bert!
Om Francis.
Tror ni att det är hon som gör allt?
Dom säger det i skolan.
Hon påstås vara nån slags upprorsmakare.
Det måste vara masshypnos.
Det är det enda möjliga.
Darwin!
Är du säker på att spökmannen är på låtsas?
Va?
Några ungar i parken säger att han finns.
Men om man drar täcket över huvudet så kan han inte se en.
Darwin, spökmannen är bara något
som man hittat på för att skrämma barn.
Någon äldre och visare måste säga sanningen till dem.
Det var en stor pojke som berättade om spökmannen.
Han borde skämmas över att skrämma barn sådär.
De sa att han hette Larry.
Darwin!
Hur såg han ut?
Killen som berättade om spökmannen.
Jag vet inte. De sa att han spelade basket.
Men jag kunde inte se honom.
Kom igen. Ge mig bollen.
Ge mig bollen! Ge mig bollen!
Poäng!
Heja Larry, heja Larry, heja Larry! Heja!
Du missade.
Vem är du? Domaren?
Spelet är över, Larry Houdini.
-Är du arg över något? -Ja, jag är rasande!
Du fick mig att tro att jag såg syner, eller nåt.
För att du hävdade att du var på låtsas.
Fran! Du måste förstå.
Men egentligen så hypnotiserade du rektorn och fröken Readle
så att de inte kunde se dig.
Va?
-Ja. -Tjejen!
Jag vet inte hur man hypnotiserar folk.
Jag kan trolla.
Varsågod, Fran.
Om du inte är på riktigt, varför...
kunde barnen i parken se dig?
De var småbarn, Fran.
De kan se vad de vill.
Liksom jag ser klätterställningen.
Jag vill att du berättar för mina föräldrar
att rektorn
och fröken Readle...
Lyssnar du?
Larry?
De kan inte se mig, Fran. Okej?
Är du orsaken till alla märkliga saker
som hänt här?
Graffitin, och skadegörelsen,
och hundarna?
Varför gör du såhär mot mig?
Jag sa ju det.
Mannen i mitt huvud. Han skickade mig.
Du lyssnar inte.
Jag fattar. Du försöker sätta dit mig.
Du vill lägga skulden på mig.
Vad?
Hör du?
Nej! Jag hör inte röster!
Jag bara ser saker.
Har du sett det här?
Titta, Fran. Rätt häftigt, va?
Har du ett bibliotekskort?
Va?
"'Piraterna har fångat dem,' sade de.
"Piraterna har fångat dem!
"Peter lyfte ivrigt sitt svärd, redo för...
Hej! Vad händer?
Du, och du och du!
Tar ni hand om ödlan?
Hur mår ödlan?
"plötsligt kom han ihåg
"att inte glömma sin medicin.
"Tingeling såg när Peter lyfte bägaren.
Var är boken?
Vilken bok?
Du vet om att det finns en katalog, va?
"Tingeling flög mellan Peter och medicinen,
och när han lyfte den..."
Har du hittat boken du vill ha?
Jag vet inte vilken jag vill ha.
Mannen i mitt huvud sa åt mig att hämta en.
Men inte vilken.
Bibliotekarien!
Varför är det så ljust här?
Vissa tycker om att läsa här.
Kan du tänka dig.
Vad är det med dina ögon?
Så ljust är det inte.
Eureka!
"Tror du på älvor? Gör du det?
Bibliotekarien slänger ut oss om du inte håller tyst!
"Det hördes ett eko..."
Le Livre De Boogey!
Spökboken?
Av vem?
Av Guy N. Head.
Nej! Om den ska övertyga mig om att du är på riktigt...
Inte på riktigt, menar du.
Läs vem den tillägnas.
Den här boken tillägnas...
DEN HÄR BOKEN TILLÄGNAS LARRY
Larry.
Till Larry. Okej.
Låt oss se vad högsta hönset säger.
Högsta. Hönset.
Nej! Det bevisar ingenting.
Man kan få en bok tryckt var som helst.
"Tror du?
-Ja! -Ja! Ja!
"Om du tror, klappa händerna.
"Rädda stackars Tingeling. Klappa händerna så hårt du kan!
Oops.
Tyst!
"...Ljudet av miljoner klappande händer.
Håll min bok.
"Självklart trodde de på älvor.
Hej! Hur är läget?
Är ni...
Boom!
Han är magisk!
Klappa händerna om Larry är din vän
Klappa händerna än om han är på skoj
Om spökmannen gör dig rädd,
fråga Larry då om hjälp.
Klappa händerna om Larry är till hjälp!
Vad tusan...
Okej!
Vem stängde av historietimmen? Vem stängde av historietimmen?
Han.
Rör inte videoutrustningen.
Här är Larry.
Vem vill höra historien...
om spökmannen?
Jag blir rädd bara av att tänka på det.
Hej Francis. Hur mår du?
Hursomhelst,
spökmannen är en hemsk människa.
Så om han nånsin försöker bryta sig in i ert hem,
på natten, i ert rum,
se då till att dra täcket över huvudet.
Då kommer han inte åt er.
Jag borde undersöka detta.
Här är det!
Kapitel två. Femtio sätt att lura spöket.
Du skulle kunna vara en astronaut
från en galax långt, långt borta.
Och du har nånting i skallen
som hindrar folk från att se dig.
Fast det funkar ju inte på små barn.
Tänk om den där rösten i ditt huvud
är någon slags signal från ett rymdskepp?
Om vi hade en termonukleär apparat
hade spökmannen varit körd!
Nej! Tänk om spökmannen
är en varelse från en annan planet?
-Han bor under sängen. -Va?
Det står så här.
"Spökmannen bor under sängen."
Det står inte vilken säng,
men om han försöker förstöra ditt liv,
måste det vara under din säng.
Det bor ingenting under min säng.
Jaså?
Ja.
Har du tittat på sistone?
Vi kan väl gå och kika direkt.
Okej då.
Okej.
Kommer du eller...
Va?
Var har du varit, Francis?
Nej, Michael.
Jag har varit på biblioteket.
Du vet att du inte får gå ut utan lov.
Okej. Förlåt. Jag måste ha glömt.
Det är okej.
Vi är inte arga. Vi är bara oroliga för dig.
Får jag gå till mitt rum nu?
-Vi måste faktiskt prata. -Du får gå.
Men berätta för oss nästa gång, okej?
Okej.
Vill du inte veta vad som pågår med henne?
Självklart!
Men vi kan inte pressa henne. Hon behöver utrymme.
Hon behöver professionell hjälp!
Jag ska mejla den där studievägledaren,
fröken Readle.
Jag ska bjuda över henne på middag imorgon.
Hon har erfarenhet av
den här sortens problem.
Dessutom har vi en stek som behöver tillagas.
Hej!
Larry!
Han är inte där...
nu.
Okej. Det står att det finns nån grej
som kan oskadliggöra spökmannen.
Du har fötterna på min säng!
Jag tror att jag kan tillverka en sån där grej.
-Var hittar du dina kläder? -Jag svär...
här finns instruktioner och allt! Titta!
Har du tappat dina kulor?
Darwin?
Jag hittade dem på golvet. De tillhör inte Bert.
Känner du inte igen mig?
Hur känner du Darwin?
Inte mina, sa han.
Det är jag!
Larry?
Är de dina?
Ser du någon annan här?
Du behöver inte vara snorkig.
Jag vill ändå inte ha dina kulor.
Vänta. Gå inte. Darwin?
Darwin? Varför vill du inte vara vänner mer?
Var du Darwins låtsaskompis?
Jag visste inte att ni var syskon.
Darwin, täck ditt huvud så är du säker. Okej?
Han vet inte ens att jag finns!
Han tror inte på sånt som låtsaskompisar.
Helt otroligt att jag har det här samtalet.
Du är ingen riktig låtsaskompis.
Varför tror han inte på mig längre?
Jag sa åt honom för längesen
att det var barnsligt att tro på sånt.
Du gjorde det.
Det är ditt fel!
Du sa åt Darwin att sluta tro på mig.
Vad händer med dina ögon?
Jag måste vara allergisk mot något. Jag vet inte.
Allergier orsakar inte det där.
Du tror att du vet allt, Fran. Inte sant?
Det var därför... du sa åt Darwin att sluta tro.
För att visa att du vet bäst.
Nej! Han måste tro på sina läkare. Okej?
Nånting verkligt.
Det är så man slutar vara rädd.
Man växer upp och...
möter verkligheten.
Jag behövde hjälpa honom med det.
Ville du hjälpa honom?
Varför gav du honom inte av din benmärg? Va?
Jag ville hjälpa, men läkarna sa att bara Bert kunde göra det.
Det måste ha varit en lättnad.
Nej! Jag ville!
Säkert!
Larry?
Nej! Sluta låtsas, Fran!
Jag kan allt om det.
Larry?
Fran?
Spökmannen är på taket.
Är du brandman nu?
Du påminner om Darwins leksaksfigurer.
Jag ser ingen.
Bara en massa julbelysning.
Det finns ingen spökman på taket. Okej?
Jag tror du hittar på.
Håll den här. Jag klättrar upp.
-Vänta. Vad ska du göra? -Jag vet inte.
Okej? Jag vet inte.
-Jag får väl använda fantasin. -Försök med en stege.
Det finns en i garaget. Larry?
Larry?
Larry!
Larry?
Fick dig!
Trevligt att du hänger kvar,
men du är säkrare på marken.
Ögon är rätt läskiga.
Håller du med, Larry?
Kan du se honom, Fran?!
Franny.
Det dröjer inte länge tills hon ser
ett spöke som jag.
Larry?
Ser du honom, Fran?!
Kan du se honom?!
Du kommer märka att du också är ett spöke.
Inuti spegeln
är det du.
Fran!
Oj!
Vad var det?
Se dig omkring och lägg märke till
att becksvart börjar på "b".
-Vad händer? -Vad händer med ljusen?
Francis?
Va?
Snälla.
Vad?
MISSTÄNKT LJUSSKOJARE
BELYSNING MYSTISKT OPÅVERKAD AV STRÖMAVBROTT
-Mike! Vad är det som pågår? -Där är han!
Mr. McCausland? Mr. MacCausland?!
Varför hade bara ert hus ström?
Vill du göra ett uttalande?
Är det ett politiskt uttalande?
Vi måste prata om det här.
Måste vi diskutera senaste nytt?
-Jag pratar om det här! -Vad?
Vårt hus är på förstasidan!
Det står TV-reportrar utanför!
Häftigt!
-Hallå? -Francis...
vi försöker inte sätta press på dig,
men även du måste medge
att du inte gett någon bra förklaring till vad du gjorde
med stegen igår kväll.
Francis?
Det här är ingen offentlig angelägenhet!
Francis? Är du där?
Nej!
Vad sa du?
En brud från kanal 15 är där ute.
Hon är en snygging.
Om ni vill veta nåt om familjen,
besök vår hemsida.
Vi kanske skulle lämna huset.
Vi kan väl göra en familjeutflykt?
Det skulle vara fantastiskt...
men jag ska laga en tand.
Hör på, Bert...
Och jag mår inte bra. Får jag också stanna hemma?
Efter vad du gjorde igår kväll, unga dam...
Bara... Michael.
Tiden flyger iväg.
Snyggt fångat.
Är du okej?
Bara "okej"?
Jag trodde jag var fantastisk!
När du ramlade av taket igår
trodde jag du var...
Inse fakta, Francis.
För att citera din vän, Joanne.
Eller före detta vän. Tack vare spöket.
Är det säkert att du inte förargat honom?
Jag tror att jag skulle minnas
om jag gjort något mot spökmannen.
Okej, Francis. Okej.
Menar du att du är odödlig
för att du är på låtsas?
Jag frågade aldrig!
Så du åldras aldrig?
Du förblir ung för evigt som... Peter Pan?
Våra vänner växer upp, sen...
behövs vi inte längre.
Så vi hittar nya vänner. Det håller en ung.
Precis som gympa.
Tae Bo. Tai Chi. Allt det där!
Men varför skaffade du inte en ny vän
när Darwin slutade tro på dig?
För att Darwin
behövde mig.
Tja...
vad är det här?
En Tidsfuga.
Hur funkar den?
Givet att den funkar.
Det är så enkelt att ett barn kan förstå.
En vuxen hade inte förstått den alls.
Okej. Om du snurrar klockan
medsols i rätt hastighet,
skapas en så kallad tidsmässig fugitationsimpuls.
Man tar fugitationsimpulsen och
förstärker den med magnetfält,
och högtalaren skickar den genom vakuumbehållaren.
Det är pappas dammsugare!
Dammsuger din pappa?
Ja, han gillar hemarbete.
Det låter ofattbart.
Hursomhelst, efter vakuumbehållaren,
går impulserna genom de här startkablarna
och rätt in i spökmannen.
Och?
En spökman har en väldigt kortvarig biologisk klocka.
Det är därför de bara plågar en när man är barn.
När man väl växer upp,
är spökmannen trött och gammal.
Men varför plågar han mig nu i så fall?
Det är en bra fråga, Fran.
Tidsfugan snabbar på processen.
Efter trettio sekunder har han ett långt, vitt skägg
bär käpp och äter plommon.
Han är ofarlig. För gammal för att spöka.
Ska jag tro på allt det här?
Det står i boken.
Ska jag visa för dig?
Ja.
Backa.
Det är fortfarande ett experiment.
Jag hade sagt "löjligt".
Jag ska trycka på strömbrytaren.
De sa att jag var knäpp på universitetet.
Den lever!
Men nu har jag visat dem.
Nu ska de få se vem som skrattar sist.
Det är inte kul!
Förlåt.
Det luktar äckligt.
Det är surt.
Det har fugats. Det är typ två månader gammalt.
Jag vet inte varför den exploderade så.
Tidsfugan måste vara laktosintolerant eller nåt.
Du rev mig!
Ge mig den!
Jag brukade bita.
Det är därför de växer så fort nu.
Det är något fel på dig.
Hur vet du det?
Har du träffat några andra låtsasmänniskor?
Jag kanske är helt normal.
Visst, och grisar kan flyga.
Jag ska gå och ta en kalldusch.
Då kanske jag vaknar från den här mardrömmen.
Är det där en finne?
Du måste ta hand om din hy.
Toppen. Jag drömmer fortfarande.
Här borta.
Vad gör du där?
Reflekterar lite.
Ut! Ut med dig!
Det är kusligt.
Sådär ja.
Hur länge var du där?
Nu när spökmannen vet att vi är efter honom,
kanske han stannar under sängen på obestämd tid.
Ligger lågt.
Vi kan väl bara vänta ut honom?
Varför så bråttom?
Det är ingen brådska, men det vore skönt att få det överstökat.
Innan det händer något dåligt.
Dåligt?
Om det händer.
Så hur får vi det överstökat?
Allt står i boken.
Det som kallas för "spökslem".
Spökslem.
Spöken älskar det.
Det kommer ta en stund att fixa ingredienserna, men...
Du kan väl gå till mataffären? Avdelningen för låtsasmat?
Bra idé. Fran, du är så klipsk.
Vilken vacker byst ni har där.
Tack ska du ha. Det är en replika, såklart.
Man blir inte rik som kulturantropolog.
Det vet jag mycket väl.
Vad sysslar du med, Michael?
Jag har doktorsexamen i hantering av fast avfall.
I stora drivor.
Det är så vänligt av er att bjuda in mig i er hemmiljö
så att jag och Francis kan
lära känna varandra.
Francis och jag.
Jaha.
Får jag gå?
Ja, självklart.
Jag ska gå till min rumsmiljö.
Vad gör du?
Åh!
Det luktar vidrigt!
Det är spökslem!
Just det. Spökslem.
Du måste städa upp
innan någon kommer in och ser allt.
Det är nog klart ändå.
Vad är det i?
Det är så bra!
Lite ruttna ägg, bränt socker,
jalapeño, Limburgerost,
ansjovis, baconfett,
en sån.
och din...
dagliga dos järn.
Några sniglar,
lite rester från skolmatsalen.
-Sjukt! -Japp!
Hatar inte du rester?
Jag behövde även en vecka gammalt svett,
så jag körde en av Berts strumpor i mixern.
Du diskade den efteråt, va?
Va?
Du diskade väl den...
Det här är dyrt.
Pudding, fröken Readle?
Åh, tack.
Det ser utsökt ut.
Ursäkta mig. Jag känner lukten av något... udda.
Vi kan skapa ett spår av spökslem,
och leda spökmannen rakt in i Tidsfugan.
Åh!
Francis?
Varför? Och vad i hela världen lagar du?
Det är... hemläxor! I hemkunskapen.
Du läser ju inte hem... kunskap.
Det är därför jag lagar hemma. Alla borde lära sig det.
Det luktar inte som mat, Francis.
Du har rätt. Jag ska ta ut den.
Jag tror det är dags att vi berättar sanningen, unga dam.
-Nu? -Ja, nu.
Din pappa och jag vet att det är nåt som pågår.
Och att du är inblandad i det som händer i Middleburg.
-Mamma... -Vi vill inte straffa dig...
Kan vi flytta på oss?
Vi vill bara förstå varför du gör det.
Jag känner att jag och din far är delvis ansvariga.
Vi kanske tvingade dig att växa upp för tidigt.
Det har en väldigt intressant smak.
Är det muskot jag känner?
En gnutta.
Det ser ut som Berts strumpa.
Jag förstår att det Darwin gick igenom måste ha tagit hårt på dig.
Vi förlorade honom nästan, och det var läskigt. Även för de vuxna...
Vad är det för kokbok, älskling, jag är lite...
Karen!
Gå ingenstans, vi måste börja genast.
-Jag kommer tillbaka. -Älskling!
Karen, vi behöver hjälp!
Larry?
Vad gör du där?
Jag blev hungrig.
Ut. Ut!
Kan du hjälpa mig?
Hur kan du äta det där?
Det smakar lite som kyckling,
Med ett... stråk av...
muskot!
Ja.
Vad är det som pågår, Larry?
Först, dina ögon...
dina naglar...
och nu äter du spökslem.
Hör på. Jag håller inte...
på att förvandlas till en spökman, okej?
Fattar du?
Tänk inte tanken!
Tänk inte tanken, Francis!
Larry?
Andas djupt, fröken Readle.
Okej.
Jag hämtar lite medicin mot illamående.
Och en papperskorg.
Får jag gå?
Jag hatar att se människor spy.
Du förvandlas till en spökman, inte sant?
Varför tror du det?
Var kommer spöken ifrån, Larry?
Står det i boken?
"Om ett barn slutar tro på en låtsaskompis i förtid,
"kan låtsaskompisen... förvandlas till en spökman."
Det är vad som händer, va?
För att jag fick Darwin att sluta tro på dig.
Jag försöker hjälpa dig.
Ge dig iväg. Du kan inte hjälpa.
Säg inte så!
Det är hemskt att säga så.
Vem pratar du med?
Darwin, jag försöker tala i enrum här.
Betyder det att du talar med dig själv?
Kan du lämna mig i fred en stund?
Det är mitt rum.
Snälla?
Okej, men då får jag ditt rum.
Kan du ge den här till Darwin?
Han letar efter den.
Du kanske kan överlämna den själv.
Eller så kan jag få Darwin att tro på dig igen.
Det är lite sent för det, Fran.
Larry?
Där är du.
Nestor är en dykare.
Man kan rida på hans rygg.
Han kan till och med ge dig simlektioner.
Känner du lukten?
Hej. Hur är läget?
Titta nu.
Spökslem!
Sluta, Larry! Okej? Det är äckligt!
Spökslem! Jag måste ha spillt på köksgolvet.
Och du trampade i det.
Jag har inte trampat i nåt spökslem.
Hur kom det hit då?
-Darwin! -Darwin!
Nu dyker vi.
Darwin?
Darwin?!
Varför andas du sådär?
Det är något i mitt...
Det är något i mitt svalg.
Han måste vara där nere.
Vad äckligt!
Vad förväntade du dig?
Spökmannen slickade skon!
Menar du att spökmannen har tagit Darwin?
Den måste vara ute efter hans sula.
Den har spökslem på sig.
Jag tittade under sängen och Darwin är inte där.
Nej, nej, nej. Han är där,
men du kan inte se honom.
Darwin är i spökvärlden nu.
Jag hämtar min Tidsfuga, okej?
Spökvärlden?
-Nej, nej, nej. -Jo.
Nu har du gått för...
långt.
Jag vägrar tro på någon osynlig plats
kallad spökvärlden.
Kom igen, Fran. Du tror på spökmannen, eller hur?
Aldrig sett honom.
Såg du honom inte på taket igår?
Allt jag såg var dig och en massa blinkande lampor.
Det är svårt att tro på något osynligt.
Som elektricitet.
Kom igen.
Atomer, molekyler,
Tyngdlagen.
Okej.
Om det fanns en...
spökvärld,
hur tar vi oss dit?
Inte "vi".
Det kräver ett proffs.
Jag tänker inte sitta här och göra ingenting.
Du anar inte hur svårt det var när Darwin var sjuk. Jag kunde inte göra...
Och du sa åt honom att sluta tro på mig! Då var du till ingen hjälp.
Varför är du så elak?
Vad förväntar du dig?!
Jag håller på att bli en spökman, okej?!
Fattar du?
Jag följer med dig.
Tänk om jag helt förvandlas till spöke under tiden?
Du kan fastna i spökvärlden, precis som Darwin.
-Jag är inte orolig för mig. -Det är jag! Okej? Jag är det!
Larry...
Vad?!
Det du sa om att jag var lättad över att slippa donera...
Det var sant.
Jag var glad att det blev Bert,
för jag var rädd.
Riktiga människor blir rädda, Fran.
Det är helt logiskt.
Jag hatar den där!
Snälla gör inte såhär?!
Francis, lade du en strumpa i mixern?
Jag är mitt i nånting just nu.
Det får faktiskt vänta,
för jag går inte härifrån
förrän jag fått höra sanningen om allt.
Okej.
Det var...
Spökmannen.
Okej? Spökmannen.
Och han håller Darwin fången under sängen.
Och han ligger bakom allting
som pågått här.
Du kanske hellre vill prata med din mor om det här.
Visst.
Hejdå.
Larry! Larry!
Larry!
Jag kände på mig att du förföljde mig.
Särskilt eftersom du ryckte i sladden.
Var är vi?
Under din säng, typ.
Tror du på spökvärlden nu?
Det här händer inte.
Det är så stort.
Tänk om du hade haft en dubbelsäng.
Det hade varit stort.
Hur ska jag hitta Darwin här?
Vi kan gå
eller ta bilen.
Är det Darwins leksaksbil?
Ja. Du skulle se när jag försökte ta ut den ur fickan.
Tror du att spökmannen skulle göra Darwin illa?
Nej, nej, nej.
Det är dig han vill åt.
Jag tror Darwin bara är ett lockbete.
Så akta ryggen,
magen, sidorna, höger, vänster, och...! Ovanför dig!
Se upp!
Sluta! Sluta!
Är det spökmannen? Är det spökmannen?
Nej. Det är en macka med jordnötssmör.
Varför är spökmannen efter mig?
Varför lämnar han mig inte i fred?
Hade du nånsin en låtsaskompis?
Nej. Aldrig.
Det kanske bara är en spökgrej.
Så sjukt!
Vi måste putta bilen för att den ska starta.
Hallå? Varför använder du inte startkablarna?
De funkar bara på riktiga bilar.
Vi måste putta den baklänges.
Erkänn att du bara hade pedagogiska leksaker.
Nu hittar vi Darwin.
Kom igen. Använd ryggen.
Jag gör det.
Fortsätt.
Skynda, den glider.
Sväng vänster! Vänster!
Larry!
Sväng höger! Höger!
Vad händer?
Du vet inte ens hur man kör!
Se upp! Se upp!
Inget slår att känna vinden i håret!
Larry!
Släpp sladden!
Se upp!
Se upp, Fran!
Fran?
Fran, är du okej?
Jag bet mig i läppen.
Francis!
Var är jag?
Francis!
Darwin! Darwin!
Det luktar smutsig strumpa här inne!
Oroa dig inte! Jag ska få ut dig.
Hjälp mig!
Jag minns när jag inte ens kunde få på dig dem.
Fran!
Francis!
Larry.
Fort! Han är bakom dig!
Spökbowling.
Kom igen.
Strike! Ja!
Hjälp!
Larry! Larry, det är han!
Dags för Tidsfugan!
Vad? Försöker du starta nånting?
Ja.
Dig.
Säg adjö.
Nej!
Fick dig.
Vad är problemet?
Din förlängningssladd
är utsträckt.
Och nu är du kraftlös
i spökvärlden.
Oroa dig inte, Larry.
Jag ska inte skada dig.
Det är mycket roligare
att omvända dig.
Hjälp!
Jag är inte en spökman, än.
Det finns fortfarande tid att spöa dig!
Nej!
Larry, är du okej?
Vem pratar du med, Francis?
Darwin!
Den är lindad runt mig!
Larry!
Francis...
Larry?
Ser jag annorlunda ut?
När man växer upp,
så förändras man ibland!
Larry...
Francis.
Larry, du måste kämpa emot.
Kom, Francis.
Kämpa emot vad?
Larry!
Nu leker vi, Francis.
Francis?
Larry, du måste inte vara en spökman!
Du sa att de inte finns.
Franny, Franny, Franny.
Franny?
Ta du hand om Franny,
medan jag tar hand om hennes bror.
Larry, du måste hjälpa honom! Han behöver dig!
Jag är rädd!
Om Darwin hade önskat min hjälp,
hade han frågat Larry.
Få ut mig, Francis!
Jag är rädd!
Gjorde det ont?
Förlåt.
Darwin, be Larry om hjälp!
Minns du din vän, Larry?
Han är inte verklig, sa du ju.
Du sa att man måste växa upp.
Det är läskigt att hoppa så långt ner.
Francis!
Men ännu läskigare att stanna.
Jag hade fel! Jag var rädd!
Jag visste inte vad jag skulle göra,
men att jag som vuxen kunde göra allt.
Ha! Man är bara ung en gång.
Darwin! Darwin!
Tänker du inte svara Franny?
Francis!
Håll snattran!
Darwin! Darwin, hör du mig?
Darwin, klappa händerna om du fortfarande tror på Larry.
Klappa bara, det är allt som krävs!
Håll tyst! Sluta!
Såja! Klappa!
Sluta!
Larry, jag behöver dig! Snälla, hjälp mig!
Larry!
Såja, Darwin!
Larry, jag behöver dig!
Jag tror fortfarande! Larry!
Jag är tillbaka!
Och du är körd!
Tidsfugan! Du måste koppla in den nånstans!
Sluta!
Kom igen!
Det här är min vän, ditt äckliga kräk!
Sluta! Sluta! Vem drar i mig?
Vad händer?!
Du får inte röra min polare!
Aldrig i livet!
Francis! Vart är du på väg?
Åh.
Min fot!
Francis!
Kom igen, hörni!
Om du tror du kan vinna,
så har du fel.
Larry!
Spökmannen är riktigt stark.
Ledsen att behöva säga det,
men det kan fortfarande vara för sent.
Jag verkar hålla mig levande,
alla dina försök verkar lite trevande.
Och sen då?
Oj!
Åh.
Darwin!
Jag mår bra, men jag är inte glad!
Pennan är mäktigare än svärdet.
Pennan är mäktigare än två svärd.
Men det är ingen match för en nagel.
Okej!
Nu har jag dig.
Gör det inte!
Nu, Fran!
Nej, Franny!
Vänta, Franny!
Franny?
Jag åldras.
Jag åldras så mycket,
att jag glömt hur man rimmar.
Snälla.
Snälla Franny.
Tidsfugan funkade inte.
Nu tar jag dig
och den här låtsasidioten!
Jag är inte rädd för dig!
Ursäkta?
Jag är inte rädd för dig!
Jag vet vem du är.
Du skrämmer inte mig.
Jaså?
Francis!
Sluta, Zoe!
Zoe? Vem är det?
Det finns bara en person som kallat mig Franny.
Det var svårt att erkänna att det var du.
Att allting är mitt fel.
Förlåt, Zoe.
Nej!
Francis!
Zoe.
Är spökmannen en tjej?
Lägg av! En tjej?!
Larry! Jag trodde det var du!
Det var längesen.
Minns du din bil?
Är du okej, Darwin?
Jag har ludd i munnen.
Francis?
Är du okej? Vi hörde ett ljud.
Jag...
dammsög under sängen.
Du glömde byta påse.
Uppmuntran, Michael, uppmuntran.
Vi kom upp för att be om ursäkt.
Din pappa läste just nyheterna på nätet.
Det som har pågått här,
började ske i Centerville igår kväll.
De tror att samma människor är ansvariga,
men viktigast av allt,
är att du är oskyldig.
Åh, älskling,
vi är så ledsna över att vi inte trodde på dig.
Det är okej, mamma.
Ni letade bara efter en logisk förklaring.
Det var spökmannen.
Åh, snälla.
Darwin, du vet att spökmannen inte existerar.
Men jag såg honom, med stora, vassa tänder och klor!
Det är läggdags, Darwin.
Bra talat, Darwin.
Du försvinner väl inte?
Självklart går hon ingenstans.
Hon är din syster.
Jag finns här när du behöver mig. Det är vänskap det!
Jag är glad att jag tror på dig igen.
Jag tror på dig också, Francis.
Det gör vi alla, älskling.
God natt, raring.
God natt.
Vad är grejen med spökmannen här?
Spökpersonen, om jag får be.
Jaså? Så vem är du?
Personligen?
Det här är Zoe.
Zoe är min låtsaskompis.
Du sa ju att du inte hade någon låtsaskompis.
Hon ljög.
Tänk lite, Lar.
Bara för att du hänger med en sjuåring,
behöver du inte agera som en.
Zoe och jag brukade leka när jag var liten.
När Darwin blev sjuk och vi stod maktlösa,
då bestämde jag mig för att växa upp.
Jag slutade tro på det som var på låtsas.
Och du förvandlades till en spökman?
Spökperson.
Förlåt att jag slutade tro på dig, Zoe.
Det är mannen i hans huvud.
Det förklarar ekot.
Jag är på väg.
Måste kila, Fran.
-Vart då? -Centerville.
Du hörde vad din pappa sa om det som pågår där.
De har en spökman som måste tas om hand.
Jag borde följa med.
Jag har sett dig slåss, Lar,
och jag tror inte att du klarar av ett fullfjädrat spöke på egen hand.
Jag tror att jag gillade dig bättre
när du var en spök...
person.
Det var underbart att träffas igen, Franny.
Jag är ledsen för allt stök. Jag ville inte bli ett spöke.
Men det kunde inte hjälpas.
Det är lugnt. Allting löste sig,
och vi kan vara vänner som förr.
Du kommer inte att se oss mer.
Du sa ju till Darwin att du skulle stanna.
Hon menar att vi inte kommer träffa just dig igen.
Åh nej.
Bara riktiga vänner varar för evigt.
Som Joanne.
Men jag tror på dig.
Jag tror på er båda.
Tror gör man som barn, likt Darwin.
När vi fortfarande behövs.
Jag vill inte förlora dig igen.
Du kommer inte förlora mig.
Inte så länge du minns mig.
Erkänn.
Du vet att du är för gammal för att ha en låtsaskompis.
Eller hur?
Nej.
Jag kan ju se er nu,
och det bevisar, rent logiskt, att...
Ursäkta mig.
Du kommer inte förvandlas till en spökman.
Du behöver inte solglasögonen.
Men jag ser häftig ut i dem.
Du, Fran...
Jag kanske är för vuxen.
Fran...
bara för att du blir äldre,
behöver du inte bli gammal.
Jag kan inte sova. Jag är rädd.
Kryp ner.
Det enda sättet för spökmannen att skada dig
är genom att skrämmas.
Ja.
Francis...
jag är egentligen inte rädd för spökmannen.
Och jag såg hur du tog hand om honom.
Jag är rädd för att bli sjuk igen.
Har du pratat med Larry om det?
Han sa att du kunde hjälpa mig.
Att du kunde berätta hur vuxna undgår att bli rädda.
De vet att rädslan inte är till någon nytta.
Dessutom tycker de inte om att vara rädda.
Det får dem att agera konstigt.
Ska man låtsas att man inte är rädd?
Jag antar det.
Och rätt var det är, så är man inte rädd.
Det kräver nog mycket fantasi
att växa upp.
Det har du rätt i.