Middleburg este un oraș de dimensiuni medii în mijlocul țării.
Dar uneori, în visele mele, mi se părea că este în altă parte,
cumva cunoscut, dar totuși foarte ciudat.
Middleburg e orașul în care eu locuiesc,
și în care mai locuiește... ceva.
Unii oameni cred că Middleburg e plictisitor,
că aici nu se întâmplă nimic.
Ei bine, se înșală amarnic.
Frances?
Frances, e timpul să te trezești, scumpo.
Franny?
Numele meu este Frances Bacon McCausland.
Am 14 ani.
Iar în acea dimineață eram extrem de obosită.
E atât de întuneric.
Cred că vine o furtună.
Nu și după barometru.
Poate e sfârșitul lumii. Chiar așa se simte.
De unde ai putea știi cum se simte sfârșitul lumii?
- Nu ai mai simțit niciunul, nu? - Poate ceasurile nu-s bune.
Speranța naște eternitate.
Mereu reglez ceasurile după site-ul Observatorului Naval.
Voi verifica.
Bert, gunoiul și nu uita de ziar!
De ce trebuie să duc eu mereu gunoiul?
Cu vârsta, vine responsabilitatea.
Când pleci la facultate,
sora ta, Frances, va duce gunoiul.
Vreau să-mi iau câine să mănânce gunoiul
și să prindă ziarul.
Câinii au microbi.
Ce-ai face cu el când ai pleca la facultate?
Nu te lasă cu câinele în cămin.
L-ai putea pune pe acoperiș.
- Fii serioasă, Frances! - Maturizează-te, Bert!
Ia-ți un adult adevărat!
Ce s-a întâmplat cu ouăle?
Aseară erau doisprezece ouă în frigider.
- Nu mai e niciunul. - Iar cereale reci.
- Eu n-am făcut nimic. - Nimeni nu dă vina pe tine.
Pe mine dați vina pentru tot.
Asta pentru că ești plin de agresiune.
- Nu e adevărat! - Gata, terminați!
Acum nu vorbim despre agresiune.
De aia e timp pentru familie.
Acum, încercăm doar să aflăm, ce s-a întâmplat cu ouăle.
E 4:23 a.m.
Ceasul arată 7:23.
Ceasurile nu merg bine.
V-am spus eu că e sfârșitul lumii.
Era greu să adorm la loc.
Mă tot întrebam de ce toate ceasurile erau date înainte.
Dar știam că trebuie să existe o explicație logică.
Calorii Scăzute - Multe Proteine & Delicios!
Asta e. Vino aici.
Haide.
Copiii de vârsta mea sunt la gimnaziu, dar eu am sărit o clasă.
- Bună, Bert. - Salut.
N-ar trebui să irosești timp pentru a crește.
- Jo? - Bună.
Bună.
Așadar, de ce nu vrei să iei autobuzul la școală?
Joanne, la liceu nimeni nu merge cu autobuzul.
E doar pentru copii.
Aș vrea să pot sări o clasă, să pot merge la liceu.
Bert mai are un an după ăsta, nu?
Dacă are noroc.
De ce-ți pasă când va absolvi Bert?
Ți-am spus că ceasurile noastre erau cu trei ore înainte, de dimineață.
- Serios? - Da.
Mama zice că și ceasurile vecinilor erau aiurea.
Îți vine să crezi?
Da. La fel a fost cu ceasurile noastre. Toate erau cu trei ore înainte.
Ce ciudat!
E ciudat doar pentru că nu ai o explicație logică pentru asta.
De ce e câinele ăla pe acoperiș?
Asta chiar e ciudat.
Poate a fost ceva magnetic, cum ar fi...
Ca o scurgere de energie?
De ce i-ar face asta pe câini să urce pe acoperiș?
Era vorba că ceasurile nu merg bine.
- Bună dimineața, Frances. - Bună dimineața, dle Kepler.
E profesorul meu de biologie. Chiar mă place.
Vă pune să disecați broaște?
Ce scârbos!
Ador biologia.
Ieri am luat un embrion de pui...
De ce se holbează tipul ăla la noi?
Care tip?
Păi, era chiar acolo.
Bine, Frances.
Trebuie să plec, dar ne vedem după școală. Bine?
Bine.
Superb.
Oul, sau ovulul,
poate fi înconjurat de până la trei membrane protectoare.
Ce e asta?
Asta e minunea unui ou.
Iar acum, a doua membrană...
Da.
Ai vreo întrebare, Frances?
Da, am, domnule Kepler.
Ceasul dvs deșteptător a sunat de dimineață cu trei ore mai devreme?
De unde știi asta?
Multe ceasuri nu mergeau bine.
Și, știți, am realizat o eșantionare precisă a întregii școli,
din punct de vedere statistic,
și am adunat nume, adrese și numere de telefon,
să văd dacă s-a întâmplat doar într-o zonă.
Pot să văd, te rog?
Da.
Cine a făcut asta?
Știi ceva despre asta, Frances?
Era la ora de știință?
Nu chiar în clasă, stătea pe un raft.
- Ce făcea? - Uite! Încă unul.
Cum ai ajuns acolo, Charlie?
Asta este foarte ciudat.
Dacă un elicopter a zburat așa jos, încât câinii au crezut că e o mașină,
și l-au urmărit până pe acoperiș.
- E o explicație logică, nu? - Sigur, Jo.
- Bună, Bert. - Cum zici.
- Îți place de Bert? - Nu.
- Ba da, îți place. - Nu-mi place.
Păi... E cam drăguț.
Ar trebui să-i vezi camera.
Dacă o broască disecată e scârboasă...
Mi se pare foarte curajos ce a făcut pentru frățiorul lui.
A trebuit doar să se întindă acolo.
Dar am auzit că doare foarte tare când te împung cu acele alea.
Cred că e grozav să salvezi viața cuiva.
Doctorii i-au salvat viața lui Darwin.
Să nu îi spui nimic lui Bert, că îmi place de el.
De parcă îi spun ceva lui Bert despre orice.
- Promiți? - Promit.
Jură pe roșu, cu mâna pe inimă.
Maturizează-te, Joanne.
Trebuie să plec la antrenamentul de înot, dar ne vedem mâine.
Bine.
Dai probe pentru echipa liceului?
Toți sunt mai mari ca mine.
La înot, nu contează. Înseamnă doar că ești optimizată.
- Pa! - Pa!
Mă urmărești?
Da, vorbesc cu tine.
Mă poți vedea?
Da.
În acea zi s-au întâmplat lucruri ciudate în întregul Middleburg.
Cineva a pus puțină gelatină în bazinul de înot al școlii.
Ajutor!
Stai! Te scot eu!
Acum, prinde-te de asta.
O colonie de albine a colonizat biroul directorului.
Autobuzele școlare au apărut scurgeri inexplicabile.
Și apoi a fost graffiti.
„B” peste tot.
Nimeni nu știa cine era responsabil.
Nimeni nu știa pe cine să dea vina.
Nanook.
Dar voiau să dea vina pe cineva.
Franny.
A făcut reciclarea săptămâna asta?
Asta e ceva...
Am găsit ziarul ăsta cu...
Cineva e responsabil.
Bert, tu ai făcut reciclarea?
Bert, știi ceva despre reciclare?
De ce sunt eu mereu de vină, pentru orice?
Se numește logică inductivă.
Dacă vrei să știe toți c-ai sărit o clasă, de ce nu porți un semn?
- Bert. - Ea a început.
Bert, nimeni nu dă vina pe nimeni, pentru nimic.
Sigur că nu.
Doar că studiile a diferite culturi arată
că astfel de farse sunt de obicei opera adolescenților.
Știi, îmi aduc aminte când aveam 15 ani...
Ai acoperit o curte cu hârtie igienică.
Tocmai ne întrebam dacă la școală copiii
discută despre ceva anume.
Cum ar fi de dereglarea ceasurilor,
sau să pună ceva în apa din bazin.
Ce s-a întâmplat cu toată gelatina?
Voiam să-mi pregătesc pentru cină, chestia mea cu fructe.
Eu n-am luat-o.
Nimeni nu spune că ai luat-o.
Păi dacă nu e în dulap, atunci cineva trebuie s-o fi luat.
E singura concluzie logică.
Părinții sunt întotdeauna gata să creadă că ai făcut ceva rău.
Ce e?
Parcă nu uită niciodată că ei ți-au schimbat scutecul.
Măcar prietenii, au mai multă încredere în tine.
Bună, Jo.
Cum ai putut face asta?
Jo îl iubește pe Bert? Ai promis!
Jo, nu eu am făcut asta!
Fii serioasă, Frances!
- Jo! Joanne. - Las-o baltă!
Dacă acasă mi se părea ciudat, la școală era și mai ciudat.
Sigur ea a fost.
Îți spun, ea a făcut-o.
E ceva interesant la dulapul meu?
De ce doar al tău nu are „B” pe el?
Poate ea e vinovata.
Maturizați-vă, oameni buni.
Doar pentru că mi-au omis dulapul,
nu înseamnă că am legătură cu asta.
Vedeți, ea a fost.
Chiar i-ai umplut de ouă mașina lui Kepler?
- Cine ți-a zis asta? - Asta zic toți.
Zice lumea că tu ai făcut și dulapurile. E foarte tare.
Nu e tare, e vandalism.
De la ce vine „B”?
Nu eu am pus „B” pe toate dulapurile.
- Atunci cine? - Eu...
Voi afla.
Nu mai fugi de data asta?
- De fapt nu am fugit. - Ba da. Ai fugit.
Aveam nevoie doar de spațiu, pentru a reevalua situația.
Nu știam că mă poți vedea.
De ce nu te-aș putea vedea?
Nimeni nu mă mai vede.
- Da, sigur. - Bine.
Ăsta e furt, știi?
Știe că n-ar trebui să mănânce din astea. Îi face fața să explodeze.
Dar totuși, cum te cheamă?
Houdini.
- Larry Houdini. - Hai să plecăm.
A, cred că ți-au dat numele după Harry Houdini?
Asta e chiar amuzant.
E mai bine decât să-ți dea numele după Francis Bacon.
Nu-mi place baconul.
Ei bine...
Houdini nici măcar nu e un nume adevărat.
Eu nu sunt o persoană adevărată.
Eu sunt un prieten imaginar.
Vă mulțumesc foarte mult! Da!
Asta e foarte drăguț, dar nu am un prieten imaginar.
Am spus că sunt prietenul tău imaginar?
Nu prea cred, dră Frances.
Ei bine, dacă nu ești prietenul meu,
atunci de ce mă urmărești?
Ești sigură că te urmăresc?
Poate doar iți imaginezi asta.
- Nu. - Serios, Fran...
Te superi dacă-ți spun Fran?
Da, mă supăr.
Cred că am fost trimis aici să te ajut.
Probabil de aceea mă poți vedea.
N-am nevoie de niciun fel de ajutor, real sau imaginar.
Au contraire.
Ceva foarte straniu se petrece în acest Burg, Watson.
Și mi se pare,
că tu ești la mijloc.
Nu-mi pasă ce se spune, dar nu eu am aruncat ouă pe mașina dlui Kepler.
- Știu că n-ai fost tu. - Bine.
Știu cine a fost.
A fost baubau.
Baubau?
Și cred că are ceva cu tine, Fran.
Cred că ți s-a înscenat ceva.
Scuzați-mă!
Îl cunoaște cineva pe tipul ăsta?
- Despre ce vorbește? - E, un fel...
Zice că îl cheamă Larry Houdini.
Știe cineva cine e cu adevărat?
Frances McCausland. În birou, te rog.
Frances McCausland. În birou.
Văd că al doilea nume al tău e Bacon.
Este Bacon cu un „B”, corect?
Există un Bacon fără „B”?
Frances, se sugerează
că tu ai știi ceva despre evenimentele neobișnuite
ce s-au petrecut în ultimele câteva zile.
Avem motiv să credem că a existat un plan printre un număr mare de elevi
să deregleze ceasurile, ca un fel de farsă în masă.
Aveai lista aia de elevi pe care o verificai,
să te asiguri că și-au dat ceasurile înainte.
Cum?
Înapoi. Le dai înapoi ca alarma să sune mai devreme.
Le dai înainte.
E ca ora de vară.
- Toamna înapoi. Primăvara înainte. - Nu. Invers.
Putem lăsa puțin ceasurile la o parte?
Primăvara înainte.
Frances ai vreo informație despre vandalizarea mașinii dlui Kepler?
Nu!
- Sau despre graffiti de pe dulapuri? - Nu!
Nu uita gelatina în bazin.
Nu!
Frances, tu ce crezi de toate acestea?
Ai ceva detalii?
Da, def fapt am.
E un băiat ce mă urmărește peste tot.
E foarte ciudat.
Zice că îl cheamă Larry Houdini.
Spune multe lucruri stupide.
A spus că știe cine e în spatele farselor?
Păi, de fapt...
Uitați-l. E chiar acolo!
Hei.
- Tu, vino aici! - Frances.
Frances!
Hei, tu! Vino aici!
Houdini, vino aici!
- Hei! Ce e cu ea? - Întoarce-te aici!
Repede, aici.
Intră în tobă. E cel mai bun loc să te ascunzi.
Nu încerc să mă ascund. Te urmăresc.
Fran.
Faci o mare greșeală, Fran. Am fost trimis aici să te ajut.
Da, cine te-a trimis?
Ai auzit vreodată o voce mică în cap,
- care îți spune să faci ceva? - De fapt, nu.
Ei bine, eu am auzit. Și mie mi-a spus
să vin în frumosul oraș Middleburg.
Ce ai auzit e doar o disociere
a celor două părți ale presupusului tău creierului.
Nu. E același tip
ce cântă cântecele alea stupide, ce nu-ți iasă din cap.
Nu. Ăla e Barry Manilow.
- Frances! - Aici.
Aici este!
Să te văd cum ieși din asta, Houdini!
Fran.
Uitați-l, Larry Houdini.
PROBE TRUPĂ CONCERT
Cred că gluma asta a mers prea departe, Frances.
Despre ce vorbiți?
E chiar aici. Cântă la Saxofon.
Dansează.
Trebuie să-i sun pe părinții tăi.
De ce îmi faceți asta? De ce vă prefaceți că nu-l puteți...
vedea?
Frances, vrei să te întinzi?
Frances!
Ai spune că Frances este neobișnuit de rebelă?
Nu, deloc.
Frances a fost mereu foarte matură. pentru vârsta ei.
Foarte stabilă psihic. Foarte matură.
Începerea liceului poate fi traumatizantă,
mai ales că a sărit o clasă.
Înțeleg că fratele ei mai mic a avut leucemie.
Și scrie aici că a primit
transplant de măduvă osoasă de la frate.
Păi, da. E adevărat.
Dar Darwin este în remisie.
Medicii spun că are toate șansele să se vindece complet.
Eu am dezvoltat o teorie, conform căreia își manifestă
mânia reprimată că a trebuit să doneze măduvă osoasă pentru a-și salva fratele.
E interesant.
Însă, fiul nostru mai mare, Bert... Albert,
a fost donatorul.
Deci...
Păi, era doar o teorie.
Înțeleg.
Poate veni, Franny afară, la joacă?
Frances!
Cum te simți, Frances?
Bine. Cred.
Sunt sigură că există o explicație logică
pentru toate cele întâmplate.
Știu că tu ești mult prea matură să faci farse copilărești oamenilor.
Crezi în continuare că a fost acest băiat, Larry,
cel care a pus gelatină în bazin,
a aruncat cu ouă pe mașina dlui Kepler?
Ouă?
Sunt convinsă că e doar o neînțelegere, scumpo.
Dar, Frances, mă gândeam la ceva ce a spus dra Readle.
Știi, despre mânia reprimată.
Mamă, nu.
Este ceva tatăl tău și eu am putea...
Te rog, să nu devenim freudieni, bine?
Asta nu e o chestie de adolescență.
Dar, scumpo...
Nu eu am făcut-o!
A fugit în camera ei ca și când ar fi fost un copil mic.
Dacă nu e suficient de matură emoțional să înceapă liceul?
Haide. Ne-am gândit bine la asta.
Știu, dar dacă am greșit?
Poate e nefericită, Michael. Poate ne învinuiește.
Deci tu crezi că fiica noastră își exprimă resentimentele față de noi
scriind litera „B” în tot orașul?
Hai să fim adulți, Michael, bine?
Nu. Adică, evident nu face totul singură.
E evident.
Dar dacă e nefericită, asta o poate face vulnerabilă,
și poate s-a băgat
într-un fel de, nu știu, ceva...
Control al minții.
Știi, în mașină, în drum spre casă, a menționat că a fost hipnotizată.
Și există antecedente de hipnoză în masă ce s-au petrecut peste tot în lume.
Și dacă...
cineva controlează mințile copiilor
din întregul Middleburg?
Spunându-le să arunce ouă, să deregleze ceasurile...
Deci, tu spui că cineva vine în casa asta
să controleze mințile copiilor noștri?
Cum ar putea face asta?
Nu uitați, prieteni, când sunteți gata...
Avem o discuție importantă, Bert!
Despre Frances.
Ce? Voi credeți că ea face toate astea?
Asta spune toată lumea la școală.
Se zice că ar fi un fel de lider sau ceva.
Sigur a fost hipnoză în masă.
E singura explicație posibilă.
Hei.
Darwin.
Ești sigură că nu există cu adevărat baubau?
- Cum? - Niște copii din parc au zis că există.
Dar dacă-ți pui plapuma peste cap noaptea,
Baubau nu te găsește.
Darwin, baubau este doar ceva inventat de cineva pentru a speria copiii.
Cineva mai mare, mai înțelept, trebuie să le spună adevărul copiilor.
Un băiat mai mare le-a spus despre baubau.
Atunci, ar trebui să-i fie rușine că sperie așa copiii.
Spunea că îl cheamă Larry.
Hei, Darwin.
Cum arăta?
Tipul care le-a spus de baubau.
Nu știu. Ziceau că juca baschet.
Dar eu nu l-am putut vedea.
Haide. Dă-mi mingea.
Și marchează!
Ai ratat aruncare.
Și tu ce ești? Arbitrul?
Jocul s-a terminat, Larry Houdini.
- Ești supărată? - Da! De fapt, sunt furioasă!
M-ai făcut să cred că văd lucruri.
Spunându-mi că ești o persoană imaginară.
Prieten! Zi corect.
Nu ai făcut decât să-i hipnotizezi pe director și pe doamna Readle
să-i faci să creadă că ei nu te văd.
- Ce? - Da.
Fato, nu știu să hipnotizeze oameni.
Pot face trucuri magice.
Poftim, Fran!
Știi, dacă nu ești real, atunci de ce...
De ce copiii din parc te-au văzut?
Ei erau copii mici, Fran.
Ei pot vedea orice vor.
Exact cum eu văd barele astea pentru maimuțe.
Știi, vreau să le spui părinților mei,
directorului și domnișoarei Readle.
Mă asculți?
Larry!
Ei nu mă pot vedea, Fran. Bine?
Tu ai provocat toate chestiile ciudate
ce se întâmplă pe aici?
De exemplu graffiti și vandalizarea
și câinii?
De ce îmi faci asta?
Ți-am spus. Tipul din capul meu, el m-a trimis.
Nu asculți.
Am înțeles. Vrei să-mi faci necazuri.
Încerci să mă faci vinovată pentru tot.
Ce e?
- Ai auzit? - Nu, nu aud voci!
Eu doar văd lucruri.
Ai mai văzut asta?
Ia te uită, Fran. Destul de tare, nu?
Ai abonament la bibliotecă?
Ce?
„Pirații i-au capturat,” au spus ei.
„Pirații i-au capturat.
„Peter și-a scos sabia cu entuziasm, pregătit și dornic de...”
Ce faceți, copii? Și tu, și tu.
Ai grijă de șopârla aia?
Ce face șopârla aia?
„Dar dintr-o dată, și-a amintit avertismentul lui Wendy:
„Să nu-și uite medicamentul.”
ORA DE POVESTE
„Tinkerbell l-a văzut pe Peter ridicând paharul.”
Unde e cartea? Care carte?
Există un registru al cărților.
„Un lucru de făcut.
„Tinkerbell zbură printre Peter și medicament,
„și în timp ce-l ridica...”
Cauți titlul cărții pe care o vrei?
Nu știu ce carte vreau.
Tipul din capul a zis doar că-mi trebuie o carte.
Nu a zis care.
Bibliotecara.
De ce e așa lumină aici?
Unora le place să citească, aici.
Incredibil.
Ce ai cu ochii?
Bine. Acum nu mai e așa lumină.
Eureka!
„Voi credeți în zâne? Credeți?”
Bibliotecare ne va scoate afară dacă nu taci!
„S-a auzit un ecou de sunet...”
Cartea lui Baubau?
De cine?
DE TIPUL DIN CAP
Nu, dacă asta ar trebui să mă convingă că ești real.
Adică, că nu sunt real.
Citește dedicația.
„Această carte e dedicată lui...”
„Larry.”
Pentru Larry. Bine.
Să vedem ce are șeful de spus.
Șeful. Căpetenia.
Nu. Asta nu dovedește nimic.
Există locuri unde poți tipări cărți false.
„Voi crezi?”
- Da! - „Credeți?”
„Dacă voi crezi, atunci bateți din palme.
„Salvați-o pe biata Tinkerbell. Aplaudați cât de tare puteți.
„Cum se auzea sunetul...”
Liniște!
„... sunetul a milioane de mânuțe aplaudând.
„Ca și când toți copiii din toată...”
Ține-mi cartea.
„Sigur că credeau în zâne.”
Hei! Ce mai faceți?
Sunteți toți...
E magic.
Dacă ești Larry Și știi asta, bate din palme
E imaginar și tu știi, bate din palme
Dacă Baubau te sperie
Doar cheamă-l în ajutor pe Larry
Dacă ai nevoie de mine și știi asta Bate din palme
Ce naiba...
Bine.
Cine a oprit povestea?
...a oprit povestea?
El a fost.
Nu atingeți echipamentul audio-vizual.
Uite-l pe Larry.
Deci, cine vrea să asculte povestea...
despre baubau?
Mi se face frică doar când mă gândesc la el.
Bună, Frances. Ce mai faci?
Oricum, baubau este un om foarte rău.
Deci, dacă încearcă vreodată să intre în casa voastră
noaptea, în camera voastră,
puneți-vă pătura peste cap.
Astfel nu vă pot prinde.
Cred că vreau să împrumut asta.
Asta e.
Capitolul doi. „Cincizeci de moduri de a-l goni pe baubau.”
Știi, ai putea fi un astronaut
dintr-o galaxie foarte îndepărtată.
Ai o chestie neuronală în cap
care-i împiedică pe oameni să te vadă.
Deși nu funcționează la copiii foarte mici.
Știi, și dacă vocea din capul tău,
dacă e o transmisie de la o navă-mamă?
Dacă am avea un dispozitiv termo-nuclear,
baubau ar fi nimicit!
Nu. Și dacă baubau
este o creatură de pe o planetă îndepărtată?
- Vine de sub patul tău. - Ce?
Scrie chiar aici. „Baubau trăiește sub patul tău.”
Nu spune care pat,
dar dacă vrea să-ți distrugă ție viața,
probabile e sub patul tău.
Nu este nimic sub patul meu.
- Ești sigură, Frances? - Da.
Te-ai uitat în ultima vreme?
Hai să mergem să ne uităm acum.
- În regulă. - Bine.
Vii sau...
Cum?
Unde ai fost, Frances?
Nu, Michael.
Am fost doar la bibliotecă.
Știi că nu ai voie să ieși din casă fără să ne spui mai întâi.
Bine, îmi pare rău. Cred că am uitat.
E în regulă, Frances.
Nu suntem supărați. Doar ne făceam griji pentru tine.
- Pot merge în camera mea? - De fapt, trebuie...
Da, poți merge.
Dar spune-ne data viitoare, bine?
- Bine. - Bine.
Nu vrei să afli ce se întâmplă cu ea?
Ba da, sigur.
Dar nu o putem stresa, Michael. Are nevoie de spațiu.
Are nevoie de ajutor profesional!
Îi scriu un e-mail consilierului, doamna Readle.
O voi invita mâine seară, la cină.
Are experiență în astfel de probleme.
În plus, am friptura aia pe care trebuie s-o fac.
Hei!
- Larry. - Nu e acolo...
acum.
Bine. Scrie aici că există o chestie numită temptrifuge,
care-l poate face pe baubau, inofensiv.
Ți-ai pus picioarele în patul meu.
Cred că pot face chestia, temptrifuge.
De unde îți iei hainele?
Jur, am instrucțiunile și tot. Uită-te aici!
Ți-ai pierdut bilele?
Darwin?
Le-am găsit pe podea. Nu sunt ale lui Bert.
Hei, omule. Nu mă recunoști?
- De unde-l știi pe Darwin? - Zice că nu-s ale lui.
Sunt eu. Larry.
Sunt ale tale?
Mai vezi pe cineva în cameră?
Nu trebuie să faci pe îngâmfata.
Oricum nu-mi trebuie bilele tale vechi.
Stai. Nu pleca, Darwin.
Darwin, de ce nu mai vrei să fii prietenul meu?
Erai prietenul imaginar al lui Darwin?
Nu știam că e fratele tău.
Darwin, trage-ți pătura pe cap, așa vei fi în siguranță. Bine?
El nici nu știe că exist.
Păi, el nu crede în chestii, precum prieteni imaginari.
Nu pot să cred că port conversația asta.
Nu ești cu adevărat un prieten imaginar.
Nu înțeleg de ce nu mai crede în mine.
Păi, i-am spus cu mult timp în urmă,
că doar copii cred în așa ceva.
Tu ai fost.
Din cauza ta nu mă poate vedea!
Tu i-ai spus să nu mai creadă în mine.
Ce ai pățit la ochi?
Cred că sunt alergic la ceva. Nu știu.
Alergiile nu-ți fac ochii să arate așa.
Știi ce Fran, tu le știi pe toate, nu?
De asta i-ai spus lui Darwin să nu mai creadă în mine.
Să-i arăți că știi mai multe decât el.
Nu! El trebuie să creadă în doctorii lui. Bine?
În ceva real.
Așa nu-ți mai este frică.
Crești și înfrunți realitatea.
Iar eu a trebuit să-l ajut cu asta.
Ai vrut să-l ajuți?
Atunci de ce nu i-ai dat din măduva ta osoasă?
Am vrut să-l ajut, dar doctorii au spus Bert era singurul care putea s-o facă.
- Pun pariu că a fost o ușurare. - Am vrut s-o fac.
- În siguranță! - Larry!
Nu! Nu te preface cu mine.
Știu totul despre prefăcătorie.
Larry?
Fran.
Baubau e pe acoperiș.
Acum un pompier?
Îmi amintești de personajele lui Darwin.
Nu văd pe nimeni. Numai luminile astea de Crăciun.
Nu e niciun baubau pe acoperiș, bine?
Cred că inventezi totul.
Ține asta pentru mine. Mă duc sus.
- Stai. Ce ai de gând să faci? - Nu știu.
Bine, nu știu.
Cred că îmi voi folosi imaginația.
Folosește o scară, bine? E una în garaj.
Larry?
Larry.
Baubau.
Larry.
Te-am prins.
Drăguț din partea ta că atârni,
dar ești mai în siguranță pe pământ.
Ochii te cam sperie. Nu-i așa, Larry?
Îl vezi, Fran?
Franny.
Nu mai e mult până și ea va vedea
un baubau ca mine.
- Larry. - Îl vezi, Fran?
Îl vezi?
Și vei vedea că și tu ești de speriat.
În interiorul oglinzii,
ești tu.
Larry?
Fran!
Ce-a fost asta?
Uitați-vă în jur și veți vedea
că bezna începe cu „B.”
- Ce e asta? - Ce e cu luminile?
Frances?
Ce?
Te rog.
Ce?
Hei, Mike! Ce e cu asta?
Acolo e. Dle McCausland?
De ce din tot orașul doar casa dvs a avut curent?
Puteți face o declarație?
E o declarație politică?
Trebuie să discutăm despre asta.
Putem să nu discutăm în dimineața asta, evenimentele curente?
- Vorbesc despre asta! - Ce?
Asta e casa noastră, pe prima pagină a ziarului!
Chiar acum sunt afară, reporteri TV!
Mișto!
Alo?
Frances?
Știi că nu încercăm să te presăm,
dar trebuie să recunoști și tu
că nu ai explicat în mod adecvat
ce făceai cu scara aia, azi-noapte.
Frances?
Asta nu are nicio legătură cu publicul!
Frances? Comunicăm?
- Nu. - Ce, mamă?
O tipă de la Canalul 15 de știri, e afară.
E o bunăciune.
Dacă vrei să afli despre familia noastră, vizitați site-ul.
Poate e cazul să plecați de lângă casă.
De ce nu facem o excursie în familie?
Mi-ar plăcea asta!
Dar am o operație dentară.
Ascultă, Bert...
Iar eu nu-s bine. Pot rămâne și eu acasă?
După ce ai pus la cale aseară, domnișoară...
Încredere, Michael.
Timpul zboară. Frumos prins.
Ești în regulă!
Doar în regulă?
Și eu care mă credeam grozav!
Când ai căzut aseară de pe acoperiș,
am crezut că ai...
Fii serioasă, Frances.
O citez pe prietena ta, Joanne.
Adică, fostă prietenă, datorită lui baubau.
Sigur n-ai făcut ceva să-l enervezi?
Alo? Cred că mi-aș aminti
dacă i-aș fi făcut ceva lui baubau.
Bine, Frances. Bine.
Adică, vrei să spui că pentru că ești imaginar...
nu poți muri niciodată?
N-am întrebat asta.
Și ce, tu nu îmbătrânești deloc?
Rămâi tânăr mereu, precum Peter Pan?
Prietenii noștri cresc, și apoi,
nu mai au nevoie de noi. Plecăm să găsim noi prieteni.
Noii prieteni te țin tânăr. Ca și aerobicul.
Tae Bo. Tai chi. Toate chestiile bune.
De ce nu ți-ai făcut un nou prieten, când Darwin n-a mai crezut în tine?
Pentru că Darwin...
mai avea nevoie de mine.
Păi...
Ce e chestia asta?
Temptrifuge.
Cum funcționează? Presupunând că funcționează.
E atât de simplu, că și un copil poate înțelege.
De fapt, un adult nu poate înțelege deloc.
Dacă rotești în sensul acelor de ceasornic, la turația corectă,
se creează ceea ce voi numiți impuls de dezertare temporală.
Amplifici impulsul de dezertare cu aceste câmpuri magnetice,
și apoi difuzoarele îl trimit prin camera de vacuum.
Dar ăsta e aspiratorul lui tata!
Tatăl tău dă cu aspiratorul?
Da, îi place să facă treabă în casă.
Asta începe să devină incredibil.
Oricum, după camera vid,
impulsul trece prin aceste cabluri
și direct în baubau.
Și?
Baubau are un ceas biologic foarte limitat.
De aceea te deranjează când ești un copil mic.
Când crești, baubau e obosit și pensionat.
Nu. Atunci de ce mă deranjează acum?
E o întrebare foarte bună, Fran.
Oricum, temptrifugiul o accelerează.
Treizeci de secunde pe ăsta și are o barbă lungă, albă,
baston și mănâncă prune uscate.
E inofensiv. Prea bătrân să sperie.
Și te aștepți să cred asta?
E în carte.
Ce vrei, o demonstrație?
Da.
Dă-te înapoi.
Totul e un experiment.
Aș fi spus ridicol.
O să apăs pe buton.
Toți ziceau la universitate că-s nebun.
FERMA DE LAPTE
Trăiește!
Dar le arăt eu acum!
Acum vor vedea cine râde mai bine!
Nu e amuzant!
Scuze!
Știi, chestia asta miroase îngrozitor.
E acră.
A fost agitată. E veche de două luni.
Nu ști de ce a explodat așa.
Probabil că temptrifugiul e intolerant la lactoză.
M-ai zgâriat. Dă-mi aia.
Obișnuiesc să le mușc.
De aia, acum cresc foarte repede.
Se întâmplă ceva ciudat cu tine.
De unde știi?
Ai mai cunoscut alte persoane imaginare?
Poate că sunt perfect normal.
Da. Cum să nu! Și porcii pot zbura.
Auzi, mă duc să fac un duș rece.
Poate mă trezește din coșmarul ăsta.
Ăla e un coș?
Fată, trebuie să ai grijă de pielea ta.
Minunat. Încă visez.
Aici.
- Ce faci acolo? - Iau o pauză să reflectez.
Ieși afară! Da? Ieși afară!
E înfricoșător!
Așa.
De cât timp stai acolo?
Chiar mă gândeam,
acum că baubau știe că suntem pe urmele lui,
cine știe pentru cât timp, nu va ieși de sub pat.
Știi tu, stă ascuns.
De ce nu putem aștepta să iasă?
- Ce-i cu graba asta? - Nu, nu e nicio grabă.
Mă gândeam c-ar fi drăguț să terminăm cu asta.
Înainte să se întâmple ceva rău.
- Rău? - Adică, dacă e cazul.
Și cum terminăm cu asta?
Totul e în carte.
Bine. Asta se numește „papa-bau.”
- Papa-bau. Da, de ce nu? - Baubau adoră chestia asta.
Îmi va lua ceva vreme să fac rost de ingrediente, dar...
De ce nu încerci la supermarket?
Zona de mâncare imaginară.
E o idee bună.
Fran, ești atât de deșteaptă!
Ce bust frumos aveți!
Da. Mulțumesc.
Este, desigur, o replică.
Știți, nu te îmbogățești fiind un antropolog cultural.
Mie îmi spuneți.
Și tu cu ce te ocupi, Michael.
Eu am un doctorat în ingineria deșeurilor solide.
Colectate în mormane și în gropi.
E amabil din partea voastră că m-ați invitat în sânul familiei voastre
și ne-ați dat, lui Frances și eu, șansa de a ne cunoaște.
„Lui Frances și mie.”
Pot fi scuzată?
Da. Sigur că poți, Frances.
Mă duc în sânul camerei mele.
Ce faci?
Miroase îngrozitor.
E o papa-bau.
Da. Papa-bau.
Trebuie să faci curat
înainte să intre cineva aici și să vadă astea.
Cred că e aproape gata, oricum.
Ce e în aia?
E așa bun!
Ouă stricate, zahăr ars,
ardei jalapeño, brânză Limburger,
niște anșoa, grăsime,
și un tip din ăla.
Și doza...
zilnică recomandată de fier.
Câțiva melci,
niște resturi de la cantina școlii,
- Scârbos! - Da.
Nu-i așa că urăști resturile?
Și îmi trebuie ceva dulce, vechi de o săptămână,
așa că am dat o șosetă de-a lui Bert prin blender.
Și l-ai spălat când ai terminat, nu?
- Ce spui? - L-ai spălat.
Ăsta e scump.
- Budincă, dra Readle?
Arată delicios.
Mă scuzați. Mi se pare că simt ceva... ciudat.
Putem turna niște papa-bau
- să-l trimitem pe baubau direct... - Nu!
în temptrifuge.
Frances?
De ce și ce Dumnezeu gătești?
E...
Temă de casă. La Economia gospodăriei.
Nu ai curs de Economia gospodăriei.
De asta gătesc acasă.
Cred că oricine trebuie să învețe să gătească.
Asta nu miroase a mâncare, Frances.
Ai dreptate. Opresc.
Bine. Cred că e timpul
să începem să ne spunem adevărul, domnișoară.
- Acum, mamă? - Da, acum.
Frances, eu și tata, amândoi știm
că se întâmplă ceva cu tine,
și că ai cumva o legătură
- cu ce se petrece în Middleburg. - Mamă...
Nu vrem să te pedepsim, Frances.
Ne putem muta?
Vrem doar să înțelegem de ce faci asta?
Fără să vrem, eu și tatăl tău,
ne simțim oarecum responsabili.
Că poate te-am forțat să crești prea repede.
Asta are o aromă foarte interesantă.
Simt o notă de nucșoară?
Doar puțin.
Asta arată ca șoseta de sport a lui Bert.
Știu că situația cu Darwin n-a fost ușoară pentru tine.
Aproape l-am pierdut și asta ne-a speriat foarte tare.
Chiar și pentru adulți...
Ce fel de carte de gătit e asta, scumpo, că eu sunt doar puțin...
- Karen! - Nu e nimic.
Să nu pleci, pentru abia am început.
- Bine. Mă întorc. - Karen, iubito!
Karen, avem nevoie de ajutor!
Larry?
- Ce cauți acolo? - Mi s-a făcut foame.
Ieși afară. Ieși!
Mă poți ajuta?
Poți să mă ajuți?
Cum poți mânca chestia aia?
Are gust ca de pui,
cu o notă de nucșoară.
Da.
Ce se întâmplă cu tine, Larry?
Mai întâi ochii,
apoi unghiile de la mâini,
acum mănânci papa-bau.
Ascultă, eu nu
mă transform în baubau, bine?
Ai priceput?
Nici să nu te gândești!
Nici nu te gândi, Frances!
Subtitrarea: Corina KISS
Drs Readle, continuați să respirați adânc. Bine?
Vă aduc un medicament pentru starea de greață.
Și un coș de gunoi.
Pot pleca?
Urăsc să văd oameni vomitând.
Da.
Te transformi în baubau, nu?
Ce te face să spui asta?
De unde vine baubau, Larry?
Este în carte?
„Dacă un copil încetează, prea devreme, să creadă într-un prieten imaginar,
„prietenul imaginar...”
„...se poate transforma în baubau.”
Asta se întâmplă cu tine, nu?
Că eu l-am făcut pe Darwin să nu mai creadă în tine, prea devreme.
Larry, încerc să te ajut.
Pleacă, bine? Nu mă poți ajuta.
Nu spune că nu te pot ajuta, bine?
E îngrozitor să spui asta.
Cu cine vorbeai?
Darwin, încerc să am o conversație privată.
Asta înseamnă că vorbești singură?
Vrei, te rog, să mă lași, puțin singură?
- E camera mea. - Te rog.
Bine, dar atunci eu iau camera ta.
Îi dai, te rog, asta lui Darwin? A căutat-o peste tot.
Poate poți să i-o dai chiar tu.
Poate aș putea vorbi cu Darwin
și îl fac să creadă din nou în tine.
E puțin cam târziu pentru asta, Fran.
Larry?
Aici erai. Nestor, el e un dinozaur. Poți merge la plimbare, călare pe el.
Te poate învăța chiar și să înoți.
E de neclintit.
Simți un miros?
Hei. Ce faci?
Acum, fii atent.
Și eu pot face asta!
Acum pot întoarce restul.
- Papa-bau! - Încetează, Larry! Da? E dezgustător!
Papa-bau! Cred că am am vărsat-o pe podea, în bucătărie.
Și tu ai călcat în ea.
N-am călcat în nicio papa-bau, da?
Atunci cum a ajuns aici, sus?
- Darwin! - Darwin!
Acum privește-mă cum mă scufund.
Nu te mai scufunzi așa din nou.
Darwin?
Darwin!
De ce respiri așa?
Am ceva în...
Am ceva în gât.
Cred că e jos.
Asta e îngrozitor!
La ce te așteptai?
Baubau a lins pantoful!
Vrei să zici că baubau l-a prins pe Darwin?
Cred că îi vrea talpa.
Are papa-bau pe ea.
M-am uitat sub pat, iar Darwin nu e acolo.
Nu, nu. Acolo e.
Doar că nu-l poți vedea.
Fran, Darwin e acum în lumea baubau.
Mă duc să-mi iau temptrifugiul, În regulă?
Lumea baubau?
- Nu. - Da.
Acum ai mers prea...
Departe.
Bine, refuz să cred într-un loc invizibil, numit lumea Baubau.
Haide, Fran. Dar crezi în baubau, nu?
Nu l-am văzut.
Nu l-ai văzut aseară pe acoperiș?
Te-am văzut doar pe tine și niște lumini.
În plus, e greu să crezi în ceva ce nu vezi.
Adică, precum electricitatea?
- Haide. - Atomi, molecule.
Gravitatea?
Bine.
Dacă ar exista o...
...lume baubau, cum intrăm în ea?
„Noi” nu intrăm.
Asta e o treabă de profesionist.
Nu voi sta aici fără să fac nimic, da?
Tu habar n-ai cât a fost de greu când Darwin era bolnav
și eu nu puteam face nimic.
I-ai zis să nu mai creadă în mine.
Ai fost de mare ajutor, Fran.
De ce ești atât de rău?
Le ce te aștepți? Mă transform într-un baubau, bine?
Bine, Frances?
Vin cu tine.
Și dacă te sperii în timp ce ești acolo?
Poate rămâi și tu blocată în lumea baubau, ca Darwin.
Nu mă tem de ce mi se întâmplă mie.
Eu da! Bine? Eu mă tem.
Larry...
Ce e?
Ce ai spus despre mine, că eram ușurată că nu puteam fi donator...
E adevărat.
M-am bucurat că Bert trebuia să fie,
pentru că îmi era frică.
Oamenii reali se sperie, Fran.
E logic.
Urăsc prostia asta!
Te rog să nu faci asta, tată?
Frances,
ai pus o șosetă sport în blender?
Tată, sunt puțin ocupată în momentu ăsta.
Ei bine, va trebui să lași pe mai târziu,
pentru că nu plec de aici până nu aflu adevărul
despre tot.
Bine.
A fost...
...baubau.
Bine? Baubau.
Și l-a dus pe Darwin sub pat.
Și el a provocat tot ce s-a întâmplat în ultima vreme aici.
Poate ți-ar fi mai ușor să discuți cu mama despre asta.
Sigur.
Pa.
Larry! Larry!
Larry!
Știi ceva? Aveam impresia că mă urmărești.
Mai ales când ai început să tragi de frânghie.
Unde suntem?
Sub pat, oarecum.
Crezi în lumea baubau, acum?
Asta nu e adevărat. E atât de mare!
Imaginează-ți dacă ai avea un pat uriaș.
Aia înseamnă mare.
Cum îl vei găsi pe Darwin aici?
Păi, putem merge pe jos sau putem lua mașina.
- Aia e mașina de jucărie a lui Darwin? - Da.
Să mă fi văzut când am încercat s-o scot din buzunar.
Crezi că baubau i-ar face rău lui Darwin?
Nu, nu.
Pe tine te vrea.
Presupun că Darwin e doar momeala să te aducă pe tine sub pat.
Așa că fii cu ochii în patru,
ai grijă la stânga, la dreapta și... Deasupra capului!
Dă-te înapoi! Înapoi!
Ăla e baubau?
Nu!
Ăla e un sandwich cu unt de arahide.
De ce mă urmărește baubau? De ce nu mă lasă în pace?
Ai avut vreodată un prieten imaginar?
Nu. Niciodată.
Poate e doar o chestie de baubau.
Dezgustător!
Bine, trebuie să împingem mașina să o pornim.
De ce nu folosești cablurile electrice de pe spate?
Funcționează doar pe mașini adevărate.
Va trebui să o împingi înapoi.
Pun pariu c-ai avut doar jucării educative.
Haide, să-l găsim pe Darwin.
Hai, Fran, împinge cu toată forța!
Împing!
Urcă!
Grăbește-te! Alunecă.
Ia-o la stânga!
Larry!
La dreapta! Dreapta!
- Ce se întâmplă? - Nici măcar nu știi să conduci!
Ai grijă!
Nimic nu se compară cu vântul prin plete!
- Larry! - Dă drumul frânghiei!
Ai grijă, Fran!
Fran?
Fran, ești bine?
M-am mușcat de buză.
Frances!
Unde sunt, Frances?
Frances!
Darwin!
Aici miroase a șosetă murdară!
Nu-ți face griji, Darwin! Te scot eu.
Ajută-mă!
Îmi amintesc când nici nu puteam pune astea pe tine.
Fran!
Frances!
- Frances! - Taci, Larry.
Întoarce-te, repede! E în spatele tău!
- Te scot eu. - Încetează.
Stai puțin.
Popice cu baubau!
Haide.
Strike! Da!
- Ajutor! - Larry!
Larry, el e!
E timpul pentru temptrifuge!
Ce? Încerci să începi ceva?
Da.
Tu.
- Ia-ți adio! - Nu!
Te-am prins.
Ce s-a întâmplat?
Prelungitorul tău s-a desfăcut.
Iar acum ești neputincios în lumea baubau.
Nu-ți face griji, Larry.
Nu-ți fac rău!
E mult mai distractiv să te transform.
- Ajutor! - Încă nu sunt baubau.
Încă mai am timp să te prind!
Nu!
Larry, ești bine?
Cu cine vorbești, Frances?
Darwin!
E încolăcit în jurul meu!
Larry!
Frances...
Larry?
Ți se pare că arăt puțin ciudat?
Dar când crești,
uneori te schimbi!
Larry...
- Frances. - Larry, trebuie să te lupți cu asta.
- Vino, Frances. - Cu ce să lupt?
Larry.
Hai să ne jucăm, Frances.
Frances?
Larry, nu trebuie să fii un baubau!
Ai spus că nu există așa ceva.
Franny!
Franny?
Ascunde-o pe Franny undeva,
până mă ocup de frățiorul ei.
Larry, trebuie să-l ajuți! Are nevoie de tine!
Mi-e frică!
Dacă Darwin voia să-mi pese, ar fi cerut ajutor de la Larry.
- Scoate-mă de aici, Frances! - Haide.
Mi-e frică!
A durut? Îmi pare rău.
Darwin, cere-i ajutor lui Larry! Repede! Îl mai știi pe prietenul tău, Larry?
Nu este real. Tu mi-ai spus. Ai spus că trebuie să fim maturi.
Este înfricoșător să faci o săritură atât de lungă!
Frances!
Dar e și mai înfricoșător când te oprești.
M-am înșelat! Îmi era doar frică!
Darwin, nu știam ce să fac,
și m-am gândit că dacă sunt adult, pot face orice.
Nu mai ai a doua șansă să fii tânăr.
Darwin!
Deci, nu vrei să răspunzi, Franny?
- Frances! - Ţine-ţi gura!
Darwin, mă auzi?
Darwin, dacă mai crezi în Larry, bate din palme, bine?
Doar trebuie să bați din palme!
Taci! Încetează!
Da, așa! Haide, bate din palme!
- Cred! - Încetează!
Larry! Am nevoie de tine. Ajută-mă, te rog!
- Larry! - Asta e, Darwin.
- Larry! - Darwin?
Am nevoie de tine!
Larry, încă mai cred!
Larry!
M-am întors!
Și te-am prins!
Temptrifugul! Trebuie să-l conectezi la ceva.
Hei! Terminați!
Acolo e prietenul meu, ticălos slăbănog ce ești!
Încetează! Cine mă trage? Ce se întâmplă?
Nu-i vei face rău prietenului meu! În niciun caz!
Frances! Unde ești, Frances?
Fundul meu!
Haideți!
Dacă crezi că poți câștiga, te înșeli.
Larry!
Baubau e foarte puternic.
Urăsc să fiu eu cel care-ți spune,
dar nu e prea târziu să-ți vin de hac.
Cred rămân în viață, că tu nu poți tine pasul cu acest dans.
Și ce?
- Darwin! - Sunt bine, dar nu sunt fericit!
Stiloul e mai puternic decât sabia.
Stiloul e mai puternic decât două săbii.
Sigur că nu se compară cu o unghie.
Bine.
Acum te-am prins.
Nu face asta!
Folosește-le, Fran!
Franny, nu!
- Franny, așteaptă! - Franny?
Franny!
Îmbătrânesc.
Îmbătrânesc,
și nici nu mai știu să fac rime.
Te rog, Franny!
Franny!
Temptrifugiul tău, nu a funcționat.
Acum o să te prind pe tine și pe nemernicul ăsta imaginar!
Nu mi-e frică de tine!
Poftim?
Nu mi-e frică de tine!
Știu cine ești.
Nu mă poți speria.
Serios?
Frances!
Oprește-te, Zoe!
Zoe? Cine e Zoe?
O singură persoană mi-a spus Franny.
A fost greu pentru mine să recunosc că erai tu.
Nu voiam să fie vina mea.
- Îmi pare rău, Zoe. - Nu!
Frances!
Zoe.
Baubau e o fată?
Hai lasă-mă! Ce faci aici, fată?
Larry! Mă gândeam că tu ești!
Nu ne-am mai văzut de mult.
Hei, mai știi mașina ta?
Ești bine, Darwin?
Am scame de șosete în gură.
Frances?
Ești bine, Frances? Am auzit un zgomot ciudat.
Eu...
Aspiram.
Sub pat.
Nu ai schimbat prima dată sacul.
Încurajare, Michael, încurajare.
Frances, scumpo, am venit sus să ne cerem scuze.
Tatăl tău tocmai a citit știrile de pe Internet.
Exact ce s-a întâmplat aici,
tocmai a început aseară în Centerville.
Se crede că aceeași oameni sunt responsabili.
Dar cel mai important,
știm că nu tu ești responsabilă.
O, draga mea,
ne pare așa rău că nu am crezut în tine.
E în regulă, mamă.
Voi doar căutați o explicație logică.
A fot baubau.
- Te rog. - Darwin.
Știi că nu există baubau.
Dar l-am văzut, cu gheare și colți mari și ascuțite!
Darwin, a trecut ora ta de culcare.
Da, spune-le Darwin.
Nu pleci, nu?
Sigur că nu pleacă, scumpule. E sora ta.
Sunt aici oricând ai nevoie de mine. De asta sunt prietenii.
Mă bucur că din nou cred în tine.
Și eu cred în tine, Frances.
Da, scumpo, cu toții credem.
Noapte bună, scumpo.
Noapte bună.
Deci care e povestea cu baubaul de aici?
De fapt, sunt o persoană baubau.
Da? Deci, tu cine ești?
- Personal? - Ea e Zoe.
Zoe e prietena mea imaginară.
Mi-ai zis că n-ai avut niciodată un prieten imaginar.
A mințit.
Trezește-te, Lar. Doar că ești prieten cu un copil de șapte ani
nu înseamnă că trebuie să fii naiv.
Eu și Zoe ne jucam mereu împreună, când eram mică.
Când Darwin s-a îmbolnăvit și noi nu puteam face nimic să-l fie bine,
a fost momentul când am decis să mă maturizez.
Am încetat să mai cred în ceea ce nu era real.
Iar tu ai început să te transformi în baubau.
Persoană baubau.
Îmi pare foarte rău că n-am mai crezut în tine, Zoe.
E tipul din capul lui.
Asta explică ecoul.
Am plecat, șefu'.
Trebuie să plec, Fran.
- Unde pleci? - Centerville.
Ai auzit ce a zis tatăl tău despre lucrurile ciudate de acolo.
Au un baubau ce trebuie prins.
Mai bine aș merge cu tine.
Te-am văzut în acțiune, Lar.
și nu cred că ai face față de unul singur.
Știi ceva? Cred că-mi plăceai mai mult când erai baubau...
...persoană.
Mi-a făcut o mare plăcere să te revăd, Franny!
Scuze pentru toate problemele.
Nu voiam să fiu baubau. Nu m-am putut abține.
E în regulă. Totul e în regulă,
și putem fii din nou prietene, exact ca înainte.
Nu ne vei mai vedea, Franny.
Dar i-ați spus lui Darwin că nu plecați.
Zice că nu ne vom întoarce să te vedem pe tine.
- Nu... - Doar prietenii reali durează o veșnicie.
Precum Joanne.
Dar... dar eu cred în tine.
Cred în amândoi.
Momentul pentru a crede e când ești mic, ca Darwin.
Când încă ai nevoie de noi.
Nu vreau să te pierd din nou.
Nu mă pierzi, Franny. Atâta timp cât îți amintești de mine.
Nu te întrista, Fran.
Noi știm că ești deja prea mare să ai un prieten imaginar. Nu-i așa?
Păi, nu. Adică, acum vă pot vedea,
iar aste dovedește, logic, că...
Scuzați-mă.
Nu te mai transformi în baubau.
Nu-ți trebuie ochelari de soare.
Da. Dar mă fac să arăt mișto.
Hei, Fran?
Poate nu sunt prea mare.
Și Fran...
Doar că înaintezi în vârstă, nu înseamnă că trebuie să îmbătrânești.
Nu pot dormi. Sunt cam speriat.
Hai sus.
Singurul mod prin care baubau îți poate face rău e să te sperie.
Da.
Frances?
Nu mi-e așa frică de baubau.
Și am văzut cum te-ai descurcat cu el.
Mi-e teamă să nu mă îmbolnăvesc din nou.
Ai vorbit cu Larry despre asta?
El a spus că tu mă poți ajuta.
Că tu îmi poți spune ce fac adulții să nu le fie frică.
Presupun că știu că nu te ajută dacă ți-e frică.
Și nici nu le place să le fie frică.
Îi face să se poarte speriați.
Ca și cum te-ai preface că nu ți-e frică?
Da, cred.
Și în scurt timp nu-ți mai e frică.
Cred că îți trebuie multă imaginație să devii adult.
Sigur că da, scumpo.
Subtitrarea: Corina KISS