"Tebe - år 3067 f.Kr."
För fem tusen år sen...
fanns det en vildsint krigare som hette Skorpionkungen.
Han anförde en jättearmé...
för att erövra världen.
Efter våldsamma strider som varade i sju långa år...
besegrades Skorpionkungen och hans armé...
och fördrevs långt ut i den heliga Ahm Shere-öknen.
De gick under, en efter en under den stekande solen...
tills bara den store kungen själv återstod.
Så gott som död...
ingick Skorpionkungen en pakt med den mörke guden Anubis.
Om Anubis räddade honom till livet...
och hjälpte honom besegra fienden...
skulle han i gengäld få ta hans själ.
Anubis godtog anbudet och räddade hans liv.
"Oasen i Ahm Shere"
Anubis gav Skorpionkungen befälet över sin armé...
och likt en ond flod spolade den bort...
allt i sin väg.
När uppgiften var slutförd...
tvingade Anubis Skorpionkungen att tjäna honom för evigt.
Hans armé återfördes till ökensanden, varifrån den kommit...
och där väntar den, i tystnad...
på att än en gång få vakna.
"Egypten - 1933"
Alex?
Vad inbillade du dig, att en mumie återuppstått?
Jag ska berätta det för dig en vacker dag.
Jag sa ju att du skulle vänta på oss i templet!
Det är farligt här nere.
- Men jag såg din tatuering! - Vadå?
På väggen vid ingången. Där finns en likadan teckning.
Med pyramiden och ögat...
de två kungarna och alltihop.
- Är det sant? - Ja.
Jag kommer och tittar på den alldeles strax.
Under tiden får du vänta på oss däruppe.
Vi ses uppe i templet.
Sätt fart.
Och vad ska jag göra?
Vet inte, hitta på nåt.
- Förbättra råttfällan. - Okej.
Medan din mor fortsätter skända gravar.
Försvinn!
- De där är giftiga. - Bara om de hugger.
Vad var det där om?
Inget. Alex ville visa mig nåt.
Jag lovar...
den där ungen blir mer lik dig för var dag.
Menar du mer attraktiv, vacker...
och djävulusiskt charmig?
Nej, han gör mig galen.
Var var vi?
Hammare och stämjärn.
Okej. Vi gör det på ditt sätt.
Tack.
Ända sen jag drömde det där...
är denna plats allt jag kan tänka på.
Ända sen du drömde det där har jag inte fått en normal natts sömn!
Det känns som om jag har varit här förr.
Det vet jag att jag har.
Ingen har varit här förr, inte på de senaste 3000 åren.
Förutom de här killarna.
Hur vet jag då exakt vart jag ska?
Sätt igång.
Knack, knack. Nån hemma?
Kolla de där grejorna, ni två.
Jag tar hand om O'Connells.
Om du rör den där fort nog kan du skriva med den.
Jag fick en syn.
Som i min dröm, fast på riktigt.
Som om jag var här på den gamla tiden.
OM du nu var här då...
kan du väl öppna den här åt mig?
Håll i.
- Nu skrämmer du mig. - Jag blir skrämd själv.
Titta på det här skräpet.
Egyptierna kunde ingenting. Kolla grejorna.
Det är bara billigt tyg och tjafs.
Billigt krukmakeri. Antikt gammalt skräp.
Jacques, jag fick nåt i huvudet!
Håll klaffen, Spivey.
Den här platsen är ond.
Vi vill väl inte väcka upp gudarna.
Skorpionkungens emblem.
Han anses bara vara en myt.
Inga spår efter honom har nånsin påträffats förr.
Inget hållbart bevismaterial.
Man ville kanske inte att han skulle hittas.
- Vi öppnar den här. - Evy, jag vet inte...
- Jag har onda aningar om detta. - Det är ju bara ett skrin.
Det kan väl inte skada att bara öppna ett skrin.
Just det, och inte att läsa en bok heller, va?
- Minns du den där? - Kom igen. Vi kan inte ge upp nu.
Kom ihåg, att det är jag som står för det sunda förnuftet.
För en gångs skull.
Struntprat.
Skit, bara skit.
Det där gjorde ont!
Vi gör som du vill.
Anubis armband.
Den här tar jag hand om.
Herregud.
Lite för sent för det, va?
- Lägg det i ryggsäcken. - Vi lämnar det här.
- Lite för sent för det, va? - Vad står det?
"Den som rör detta armband...
får dricka vattnet från Nilen."
Det låter ju inte så tokigt.
Jacques ska göra en finfin köttbit av dig, grabben.
Spivey! Jacques! Vi sticker härifrån!
Skynda dig.
Vi har problem, Evy.
- Vi har haft problem förr. - Men det här är värre.
Mamma, pappa?
Jag kan förklara alltihop.
"Hamunaptra - de dödas stad"
Dödens Bok ger liv.
Och Livets Bok...
tar liv.
Jag trodde det var mitt jobb.
Vi närmar oss.
Fick du tag i det?
Vi är mycket nära.
Vi har hittat honom.
Vi har hittat honom!
Flytta på er.
Imhotep.
Det är Imhotep.
Nu måste vi väcka hans tjänare.
Flytta på er!
Flytta på er, annars skjuter jag skallen av er.
Han menar det. Han har skjutit förr.
Ge mig det.
Tillfället har gått oss ur händerna.
- Vi behöver armbandet. - Innan det öppnat sig.
Sluta nu.
Min käre Hafez...
Jag sa ju att jag skulle ha skött det här.
Jag ville inte att din bakgrund...
skulle förstöra för oss.
Nu vet vi var det finns. Vi kan fixa det.
Nej, vi tar över nu.
Du ska få en annan uppgift.
Var finns armbandet nu?
Det är på väg till gamla kära London.
Då är det till London vi ska!
Jag tror att armbandet på något vis visar vägen...
till den förlorade oasen Ahm Shere.
Evy, jag vet vad du tänker...
och svaret är nej.
Vi har just kommit hem.
Ja visst! Vi behöver inte ens packa!
Ge mig ett enda rimligt argument.
Det är ju bara en oas...
raring.
En underbar...
spännande...
romantisk...
oas.
Med vita sandstränder och palmer...
och svalt, klart, blått vatten?
Vi kan dricka såna där stora drinkar med små paraplyer i.
- Låter fint. - Låter för fint. Vad är haken?
Det lär vara vilorum för Anubis armé.
Ser du? Jag visste att det fanns en hake.
Hur kunde jag veta det? Låt mig gissa.
Den stod under befäl av den här Skorpionkungen?
Ja, men han kvicknar bara till en gång vart femtusende år.
Och om ingen dödar honom gör han slut på världen.
- Hur vet du det? - Så sägs det i alla fall.
Den sista expeditionen som faktiskt nådde Ahm Shere...
var Ramses den fjärdes för mer än 3000 år sen.
- Han sände dit över tusen man. - Ingen av dem kom nånsin igen.
- Hur vet du det? - Så brukar det gå.
- Nämnde jag guldpyramiden? - Två gånger.
Alexander den store sände ut trupper för att hitta den.
- Leve honom! - Caesar också.
- Och se hur det gick för honom. - Och Napoleon.
Men vi är smartare än han.
- Och längre. - Precis.
- Och därför kommer vi att hitta den. - För att vi är längre?
- För att jag älskar dig. - Snyggt försök.
Mamma!
Vad ska vi göra med det här skrinet?
Det väger ett helt jäkla ton!
Alex, vilket språk!
Rätt så tung.
Första gången du drömde den där knäppa drömmen, var det för sex veckor sen?
Ja, vad är det med det?
Det råkade inträffa exakt vid det egyptiska nyåret.
- "Skorpionens År" - Vilket sammanträffande.
Kanske det.
Jag vill bara att vi är försiktiga.
Om nånting händer dig, förlåter jag mig aldrig.
Du och Alex är de enda som betyder nåt för mig.
Jaha...
Bembridge-kollegiet har tjatat på mig...
att ta över British Museum.
Attans, hur får man bort den här grejen?
Har jag kysst dig idag?
Jag avskyr när du gör så där.
Hurså?
- Får mig att gå med på vad som helst. - Vad som helst?
De där strumporna är inte mina.
Jonathan.
Alex, håll dig i skinnet en stund nu, va?
Det kan ni lita på.
- Glad att vara hemma? - Kunde inte vara bättre.
Det är Skorpionens År.
- Snyggt. - Tänkte väl att du skulle gilla det.
Jag dödade mumien och hans hejdukar och stal hans spira.
Du är så modig.
Och rik. Sa jag det?
Varför tror du jag följt med?
- Vi måste ha kommit till fel hus. - Du sa att det här var ditt hus.
- Det sa jag inte. - Ring mig!
- Du är väl inte Sheilas make? - Nej.
Jobbar du för Johnny, så tänker jag betala på tisdag.
Jag känner ingen Johnny.
Vi letar efter Anubis armband.
Det säger ni. Säkert en bra sak, Anubis gamla armband.
Var är det?
Ni tror att armbandet är här, jag förstår.
Jag har inte en susning vad ni pratar om.
Mr O'Connell, ni frestar mitt tålamod.
Mr O'Connell? Vänta lite här. Ni har fått fel kil...
Jaså, det armbandet. Nu minns jag.
- Det förlorade jag på kortspel. - För er skull hoppas jag inte det.
Det får inte vara så.
- Var är er hustru? - Min hustru?
Ni menar Evy.
Hon har nog dragit iväg till Baden-Baden eller Tibet eller så.
Den flickan har gör som hon vill. Jag är singel nuförtiden.
Egyptiska ormar kan vara rätt giftiga.
Det finns en trappa ner.
I kassaskåpet. Kombinationen är 3-20-58.
393-nånting.
Det finns i kassaskåpet där nere.
Jag sa ju det!
Och ni menar att?
- Då skulle ni inte döda mig. - När kom vi överens om det?
Jonathan, inga fler vilda fester, var det!
Tja, är man omtyckt, så...
Allvarligt. Har du tappat bort nyckeln är du dödens.
Inte tappat, jag kan bara inte hitta den, vilket är en annan sak.
Sätt igång och hitta den då!
Jag ska mamma, oroa dig inte.
God afton.
Vem är ni? Vad gör ni här?
Letar efter skrinet, förstås.
Hit med det nu.
Ut ur mitt hus.
Men mamma!
- Kanske inte världens bästa idé. - Alex, gå härifrån.
Absolut inte världens bästa idé.
Jag tror du ska hojta på pappa nu!
- Jag dödar er och tar den ändå. - Det tror jag inte.
Ardeth. Vad gör du här?
Vi får spara förklaringarna.
Ardeth Bay.
Lock-Nah.
Eftersom jag känner min svåger...
förtjänar han säkert det ni tänker göra med honom...
men detta är mitt hem.
Här råder vissa bestämmelser rörande ormar och lemlästning.
Skjut honom!
Oj, mamma!
- Var har du lärt dig sånt där? - Ingen aning.
Men det här har din far lärt mig.
Den där tar jag.
Inte så tokigt för att vara en medjai.
Släpp!
- Vad är det i skrinet? - Anubis armband!
De får inte ta armbandet.
Ta det och stick härifrån!
Akta dig, mamma!
Evelyn!
Vad har du nu gjort?
Jag har inte gjort nånting.
- Sen sist, nej. - Kom nu!
Rick!
Se upp, Rick!
Pappa!
- Är du okej? - Ja.
Vad fan gör du här? Äsch, vem bryr sig-
Vilka är de där, och vart tar de min fru?
Jag är inte riktigt säker...
men där denne man finns...
finns säkert din fru också.
Honom känner jag igen. Han är intendent.
- Han arbetar på British Museum. - Är du säker?
Bäst att tro honom, han tillbringar mer tid där än hemma.
Okej, du är här och de elaka pojkarna är här.
Evy har kidnappats. Jag gissar bara.
De har släppt ut det där monstret igen.
Är det inte ditt jobb, att förhindra sånt?
Den där kvinnan kan sånt som människor normalt inte ska kunna.
Hon visste exakt var han var begravd.
Vi hoppades att hon skulle leda oss till armbandet, och det gjorde hon.
Nu har de tagit det.
Hetsa inte upp er än.
Är det guld?
När jag klämde fast det såg jag Gizas pyramider.
Och så swisch - direkt till Karnak.
Du har satt en gång en kedjereaktion som kan få världen att gå under.
Såja, du har problem.
Och du, in i bilen med dig.
Förlåt om jag skrämde er son, men ni måste förstå.
Nu har vi sju dagar på oss innan Skorpionkungen vaknar.
Vilka vi?
Om han inte dödas kommer han att mobilisera Anubis armé.
- Jag antar att det inte är nåt bra. - Han kommer att förgöra världen.
Det gamla "förgöra-världen"-tricket!
Den som dödar Skorpionkungen...
kan sända hans armé tillbaka till underjorden...
eller använda den till att förgöra mänskligheten och styra världen.
De har grävt upp Imhotep för han är stark nog att döda Skorpionkungen.
Det är deras plan.
Alex, jag har ett storjobb åt dig. Stanna här och vakta bilen.
- Det kan jag göra. - Vakta bilen!
Bara för att jag är ett barn är jag väl inte dum heller.
- Jag vet det. - Pappa!
Om du ser nån som kommer ut och skriker så är det bara jag.
Kanske du borde stanna här hos honom.
Så ska det låta.
- Vill du ha pistolen? - Nej, hellre kpisten.
Om jag sa till dig att jag har kommit resande från öster...
för att söka det som gått förlorat...
Då skulle jag svara att jag är den som reser från väster.
- Det är mig du söker. - Då är det alltså sant.
- Du bär det heliga tecknet. - Det här?
Det där fick jag på ett barnhem i Kairo.
Det märket betyder att du är människans väktare...
en gudarnas krigare, en medjai.
Tyvärr, fel kille.
"Egyptens skatter"
Mr Hafez.
De har hittat honom.
Res dig!
Imhotep.
Vad är det för år?
Herre...
det är Skorpionens År.
Verkligen?
Ja!
Bli inte rädd.
Jag är inte rädd.
Jag är Anck-su-namun reinkarnerad.
Bara till kroppen...
men snart...
skall jag också hämta er själ från underjorden...
och vår kärlek blir än en gång verklig.
Vet du...
för ett par år sen skulle jag tyckt att det här var helt obegripligt.
Lord Imhotep kommer att uppskatta det.
Var är det?
Var är armbandet?
Jag tror att jag vet.
Högst uppe på guldpyramiden satt det en enorm diamant.
Hur enorm?
Den var så stor att den kunde reflektera solen...
och blinka åt de vägfarande...
vägleda dem rakt in i döden.
Jag har en gåva till dig.
Hon!
Jag visste att du skulle uppskatta att se henne dö.
Släpp mig!
Herregud.
- Underjorden väntar på dig. - Vänta bara!
Jag ska nog få ner dig i graven igen.
Inte om vi får ner dig i graven först.
Bränn henne!
Din jäve...
- Öppna! - Jag håller på!
- Skynda dig! - Fort!
- Den gick sönder! - Tyst med dig!
Om nån ska bli hysterisk ska det vara jag.
Du!
"Formaldehyd - Livsfara"
Sätt fart!
Samla ihop era ben!
Plocka ihop era lemmar!
Skaka jorden från era kroppar!
Er mästare är här!
Nej! Inte de där killarna igen!
Döda dem!
Vad ska vi göra?
Frågar du mig? Jag är bara åtta år!
Raring, de här killarna använder inte dörrar.
Var i helvete är Jonathan?
- Alex! - Vad har hänt med min bil?
Jag såg mig tvungen att uppbringa ett annat fortskaffningsmedel.
- En dubbeldäckarbuss? - Det var han som hittade på det.
- Det var det ju inte! - Det var det ju!
- Kör! - Det var det visst!
Nej, inte min bil!
Jag avskyr mumier.
- Fortfarande glad att se mig? - Precis som förr i tiden, va?
Vänd!
Ur vägen!
Akta er!
"Låg bro"
Snyggt kört, onkel John.
Ja.
Är allt okej?
Det här var min första busstur.
- Vad skulle vi göra utan dig? - Är alla bibliotekarier så här bökiga?
Äh, lägg av!
Släpp mig!
Tyst!
Stopp!
Jag ska nu till Ahm Shere...
och döda Skorpionkungen.
Med hans armé kommer vi att styra världen...
tillsammans.
Herre...
det är nåt du måste veta.
De har Osiris spira.
Jag har sett det.
Men när vi har hunnit till Ahm Shere...
har min kraft förminskats.
Då behöver jag inte längre spiran.
Oroa er inte för gossen, mina vänner.
De kan inte skada honom, för han bär Anubis armband.
Har Alex armbandet på sig?
Ja, och han sa att han kunde se Gizas pyramider och Karnaks tempel.
Vid Karnak kommer armbandet att vägleda honom vidare.
Om vi inte hinner dit före dem hittar vi honom aldrig.
Det verkar som om...
vi kunde behöva en flygande matta.
"Kairo, Egypten"
När Lord Imhotep senast mötte familjen O'Connell...
sände de hans odödliga själ till underjorden.
Hur stark han än kommer att bli är han fortfarande sårbar.
Endast med Anubis armé blir han omöjlig att besegra.
Han behöver er hjälp.
Bevaka den här noga.
Dödens Bok!
Ett sånt begåvat barn!
Din mor måste sakna dig hemskt mycket.
Vill du se henne igen är det bäst att du uppför dig.
Jag uppför mig inte i vanliga fall.
Varför skulle jag göra det för din skull?
Tyst!
Dina föräldrar skulle väl aldrig släppa ner giftormar i din säng...
när du sov.
Lord Imhotep önskar träffa pojken.
Nu ska vi se hur modig du är.
Akta min kostym.
Aj, mina fingrar!
Trevligt.
Väldigt trevligt.
Har du skaffat det vi behöver?
Det har vi skaffat, ja.
Vet du vad?
Vi fick lov att döda två av vakterna vid mausoleet.
Skrinet har en förbannelse.
Det sägs att det finns en...
en skendöd...
som dödar alla som öppnar detta skrin.
Varelsen suger i sig deras liv och blir levande igen.
Den historien har vi hört förut.
Men jänkarna som hittade det för nio år sen är alla döda.
De led alla en hemsk död.
- Med detta i minnet... - Vi vill ha tio.
Tyst!
Detta skrin får aldrig öppnas.
Vi har kommit överens om fem.
Men vi vill ha tio annars går vi nån annanstans.
- Men ni... - Tio är helt okej.
Följ mig, mina herrar.
In med er.
Jag vet att du förstår, lille vän.
Du måste höra på noga nu, för att...
det är du som är den utvalde...
som skall föra mig till Ahm Shere.
Om jag inte gör det, då? Tänk om jag går vilse?
Du är stark, lille vän.
Du är din faders son, men jag vet mer än du.
Armbandet är en gåva...
och en förbannelse.
Timglasets sand...
har redan börjat arbeta till din nackdel.
Det har jag redan hört.
I samma ögonblick jag fick på mig armbandet...
har jag sju dagar på mig innan Skorpionkungen vaknar.
Vet du också om att du måste in i pyramiden...
innan solen går upp just den morgonen...
annars suger armbandet livet ur dig?
Det visste jag inte.
Men då har jag ju bara fem dagar kvar.
Då är det kanske säkrast att vi inte går vilse, eller hur?
Du kommer att få med min pappa att göra.
Det tror jag inte.
Hit in, mina herrar. Här väntar er belöning.
Försök inget nu.
Vi lämnar inte över skrinet förrän vi är nöjda!
Ingen fara, ni ska nog bli mer än nöjda.
Vad händer?
Det vilar en förbannelse över den här platsen.
- Du och dina förbannelser! - Han trivs inte utan dem.
"Här en förbannelse. Där en förbannelse."
Lägg av nu, va?
Va fan!
Han vill att du ska öppna skrinet. Öppna skrinet!
Vart tog han vägen?
- Är det här den flygande mattan? - Det är lugnt, han kan sina saker.
Izzy!
Han kommer visst ihåg dig väl.
Han är lite blyg, bara. Jonathan, hämta väskorna.
- Men jag har fullt upp. - Nu.
- Okej. Jag hämtar väskorna. - Jag tar hand om flygdetaljen.
- Du är inte särskilt finkänslig. - Vi har inte tid med sånt.
Izzy, kom hit.
- Han verkar inte glad att se dig. - Han har aldrig tackat nej hittills.
Vad du än tänker hitta på, O'Connell, jag bryr mig inte!
Varenda gång jag gör nåt ihop med dig, blir jag skjuten.
Sist blev jag skjuten i häcken. Jag sörjer över min häck än.
- Minns du bankjobbet i Marrakesh? - Vilket bankjobb?
- Det är inte vad det låter som. - Det är exakt vad det låter som.
Där flyger jag högt, gömmer mig i solen.
Killen flaggar ner mig, jag går ner för att plocka upp honom.
Och sen börjar de skjuta på mig.
Där ligger jag på vägen med alltihop utspillt...
och ser honom komma svansande med nån magdanserska.
Magdanserska?
- Izzy, du och jag borde talas vid. - Bara jag inte blir skjuten.
Sluta gnälla. Du ska få betalt den här gången.
Du, ta dig en titt här. Vad behöver jag pengar till?
Vad fan ska jag lägga pengar på?
Jag ska fatta mig kort. Min son är därborta.
Jag gör vad som helst för att få tillbaka honom.
Om jag får den där guldpinnen, kan du raka mig...
både här och var och använda mig som surfbräda.
Gjorde vi inte det i Tripoli?
Men, vad hände med ditt öga?
Äsch, jag tyckte bara det såg häftigt ut.
Sätt i gång och jobba.
- Jag är inte så säker på det här. - Men det är jag.
Jag visste det. Jag kommer att bli skjuten.
Det här är befälhavarna över de tolv medjai-stammarna.
Horus.
Ert husdjur?
Min bästa och klokaste vän.
Han håller befälhavarna underrättade så att de kan följa efter oss.
Om Anubis armé reser sig...
kommer de att göra vad de kan för att stoppa honom.
- Kan man lita på den där Izzy? - Ja, vars.
- Visst är hon vacker? - En luftballong.
Man kan styra den.
- Var är flygplanet? - Flygplan tillhör det förgångna.
- Izzy, du har rätt. - Har jag?
Du kommer att bli skjuten.
Hon är snabbare än man tror.
Och går alldeles tyst.
Perfekt för att smyga sig på folk, och det är väl bra.
Om man inte gör som du...
vräker på med dunder och brak, så att dina kompisar blir skjutna i häcken.
Varför kan ni inte hålla er på marken?
O'Connell tror inte på det, men han flyger som Horus mot sitt öde.
Jaja, berätta mer om guldpyramiden.
Det sägs att sen Skorpionkungens dagar...
har ingen återvänt för att kunna berätta om den.
Var står allt det här skrivet? Hej!
Jag har den.
Snygg, va?
Detta är allt jag har i världen.
Resten av min förmögenhet är förskingrad...
av oseriösa, hänsynslösa typer.
Om intendenten reagerade så där, måste den vara viktig.
Jag skulle vara rädd om den, om jag var du.
Inte ens gudarna kan ta den ifrån mig.
- Den är min! - Det är den inte!
Bort med tassarna.
Jag vill ha honom tillbaka, Rick.
Jag vill ha honom i mina armar.
Jag vet.
Vi har uppfostrat honom väl.
Han är smartare än du.
Han är modigare än jag.
- Jag älskar honom så mycket... - Det gör vi ju båda.
Det vet Alex.
Jag lovar att få tillbaka honom, Evy.
Jag vet det.
- Är vi framme snart? - Nej.
Fantastiskt! Du siktade perfekt.
Vad snackar du om?
Jag missade.
Jag måste gå på toa.
Se till att det går undan.
Skynda dig.
- Titta, nåt läsbart! - Nu!
Jag kan inte när nån tittar på.
Du tjuvtittar!
Helvete!
Fy!
Finns det ingen här som kan spola?
Pojken.
Karnak.
Om man inte vet nåt om sin historia har man ingen framtid.
Titta...
även om jag vore nåt slags helig medjai...
vad nytta skulle jag ha av det?
Det fattas en bit i ditt hjärta.
Om du kan acceptera det kan du åstadkomma vad som helst.
Låter fint.
Vad kan vi förvänta oss av vår vän Imhotep?
Hans krafter återvänder fort.
När han når Ahm Shere kan inte ens Skorpionkungen stoppa honom.
Det är dags att påminna dig om vem du är...
och vilka vi är tillsammans.
För vår kärlek är sann...
en evig kärlek...
våra själar smälter...
samman till en...
i evighet.
Sätt på dig masken!
Vi ska väl inte skada ett sånt vackert ansikte
Du lär dig fort, Nefertiri.
Jag får se upp.
Ja...
och jag också.
Vem passar bättre att vaka över Anubis armband...
än min vackra dotter, Nefertiri.
Och vem kan bättre vaka över mig...
än min framtida hustru, Anck-su-namun.
Bra gjort, min dotter.
Farao!
Medjai, vakter!
Min far behöver er!
- Rädda dig! - Nej!
Bara du kan återinsätta mig!
Jag lämnar dig inte!
Bort från mig!
Min kropp är inte längre hans tempel!
Evy, du har inte varit dig själv sen dina drömmar och idéer började...
De är minnen från ett tidigare liv.
Jag håller inte på att bli tokig. Det är fullkomligt logiskt.
- Är det därför vi tagit armbandet? - Precis.
- Jag har varit dess beskyddare. - Tror du mig nu då, min vän?
Ditt öde är att beskydda denna kvinna.
Hon är en reinkarnerad prinsessa och jag en av Guds krigare.
Er son leder oss till Ahm Shere. Pyramidens tre sidor.
Detta var förutbestämt för tusentals år sen.
Hur slutar det då?
Det är bara resan som är beskriven, inte resmålet.
Vad fint.
Hur kan du annars förklara Evys visioner?
Och att er son bär armbandet?
- Hur förklarar du ditt tecken? - Tillfälligheter.
Min vän, det är hårfin skillnad mellan tillfälligheter och öde.
Våga inte ens tänka på det.
Skärp dig, kompis.
När det är så dags...
kommer jag att njuta av att få ha ihjäl dig.
Men till dess...
får du försöka vara trevlig mot mig.
Var är nu mitt vatten?
Och isen?
Se till att han håller sig lugn!
De är borta.
Alex har lämnat sin slips...
och har gjort ett sandslott åt oss.
Det är templet i File.
- De har farit till File. - Duktig kille, Alex. Kom nu!
Det stora templet i Abu Simbel.
Där nere ligger Nilen. Vi måste ha lämnat Egypten nu.
På antiken hörde allt detta till det Övre riket.
Oasen måste ligga här nånstans.
Oroa dig inte, vi hittar honom. Det är en klok unge.
Han ger oss tecken.
Förvånad att se mig?
Sprider du brödsmulor, va?
Lock-Nah! Sätt ner pojken.
Jag hoppas att dina föräldrar har gillat sin åktur.
Nu har vi problem!
Horus, flyg!
Izzy, sväng tvärt åt höger! Styrbord!
Du glömde nån liten detalj, va?
Hörni?
Ahm Shere.
Just det.
Han är tillbaka!
Håll i!
Det var inte bra.
Håll i!
Mamma?
Pappa?
Nu ska vi hämta min pojke.
Sen har vi bråttom härifrån. Se till att maskinen går, Izzy.
Du fattar inte. Den går på gas, inte varmluft.
Jag behöver gas för att få upp den i luften. Hur hittar jag gas här?
I bananer eller mangos? Eller kanske Tarzans rumpgas?
Jag kanske kan bygga om den till varmluft.
Inser du hur många kubikmeter det behövs? Den är för stor!
Om nån kan fylla den med varmluft, är det du, Izzy.
Kom till pappa.
Vad har vi för plan, Rick?
Vi måste högre upp.
- Jag måste ge mig av. - Vart då?
Så att befälhavarna vet var vi är.
- Om Anubis armé återuppstår... - Du måste hjälpa oss hitta pojken.
Då hjälper jag er först.
Tack.
Titta. Roms legionärer.
Och här, franska soldater. Napoleons trupper.
Hur kunde Anubis åstadkomma detta?
- Hörde du? - Vad då?
Ingenting.
Absolut ingenting.
Hedersord!
Kolla på det här grabbar.
Krympta huvuden. Det skulle jag vilja kunna.
Bara lite nyfiken.
Är du bra på en sån där?
Tre gånger storchampion på rävjakt. Är du bra på den där?
Det märker du snart.
Enda sättet att döda en Anubiskrigare är att slå av honom huvudet.
Det ska jag komma ihåg.
Kom ihåg att...
hålla den tätt mot skuldran och...
sikta snabbt och sen...
klämma åt avtryckaren. Inte dra den.
Jag missar inte.
En pyramid.
Oj, nu har jag problem.
Får jag döda honom nu, då?
Herre...
nu behövs inte pojken mer.
Men vi behöver armbandet.
Det släpper loss Anubis armé.
Armbandet är alltså nyckeln?
- Hämta hit armbandet. - Med nöje.
Vad är det?
Det kommer nåt.
Sprid er! Ta fram vapnen!
Min make och son är därnere.
Gör mig stolt över er.
Det är dags nu, Evy.
Oroa er inte. De kan inte skada mig.
Var är pojken?
Den svarta boken!
Vi sticker!
Där är de ju!
Det är dags nu, min unge vän.
Släpp!
- Pappa! - Alex!
Det är dags att ta av dig armbandet, pojken min.
Bakom dig!
- Vi drar. - Tack gode gud för det!
Ni två måste offra er för mig.
Ni blir belönade i himlen!
Snyggt skjutet, Tex.
- Vad är de där för små otäcka kryp? - Nåt slags infödingar.
- Är du säker? - Ja, inget att bry sig om.
Kom, mamma och pappa. Vi måste till pyramiden.
Jag måste få av mig armbandet!
Behåll det. Du passar bra i det.
Nej, ni förstår inte.
Det dödar mig om jag inte är inne i pyramiden före soluppgången...
idag!
Herregud.
Vi måste sticka.
Du sa ju att det inte var nåt!
Var är Jonathan?
Titta en begravningsplats! Vi är räddade!
De kommer aldrig förbi de där heliga stenarna!
- Är du säker? - Javisst, är jag säker!
Ursäkta, det var mitt fel.
- Vänta på mig! - Skynda dig, Jonathan!
Vänta på mig!
- Vad är det där? - Om vi råkar ut för en nödsituation.
Kom nu, Alex.
Spring! Fortare, Alex!
Pappa, armbandet!
Skynda dig!
Du förstår...
det är ingen lätt sak att vara pappa.
Jag tycker du är jätteduktig.
Tack.
De klarade sig, tack gode gud.
Ja.
Underbart.
- Hon blir väl bra igen, va? - Hon klarar sig.
Ta bort honom.
Mamma mår fint.
Allt är okej.
Din mamma kommer att klara sig.
Du är så stark. Du klarar det.
Du fixar det.
Vad ska jag göra?
Ta hand om Alex.
Älskling, nej!
Jag älskar dig.
Kom tillbaka, Evy.
Kom tillbaka.
Den stora Anubis...
har tagit mina krafter.
Det verkar som om han vill att jag ska kämpa...
som en vanlig dödlig.
Stanna här.
Då börjar det, då.
Försök tänka så här, Alex.
Hon har farit till en bättre plats.
- Som det står i Böckernas bok. - Boken!
- Vadå? - Jag har det.
- Jag har det! - Du har vadå?
Kom igen onkel Jon! Så är det, boken!
Ni kommer försent, O'Connell.
Jag har släppt lös Anubis armé.
Lord Imhotep kommer snart att döda Skorpionkungen...
och ta befälet.
Inte när jag är färdig med honom.
Jag måste möta Skorpionkungen ensam.
Det får du inte.
Utan din kraft dödar han dig.
Inget kan stoppa oss. Detta är vårt öde!
Jag vill inte förlora dig igen.
Du inser att detta bara kan göras...
av nån som kan läsa gammalegyptiska.
Jag börjar bli lite ringrostig.
- Vart ska vi nu? - Till höger.
Hur vet du det?
Därför att - det står så här "Den här vägen mot Skorpionkungen."
Mamma har lärt mig det.
Det kan fungera.
Det är dags att du får dig en läxa!
Här har du för min syster.
Du vill alltså döda mig?
Och sen dödar du honom...
och skickar tillbaka armén till underjorden.
Det kan jag inte tillåta.
Kan du inte bättre?
Skynda dig, Alex!
Onkel Jon, jag kan inte det här sista tecknet!
Vad ser det ut som?
En fågel, en stork!
Åh, jag vet!
Vad är det?
Just det!
Varför inte slåss med en jämbördig?
Himmel.
- Evy! - Ta Alex och hjälp Rick.
- Men, mamma... - Inga "men".
Kom nu.
Jag klarar mig.
- Vi fixade det, onkel Jon! - Visst, kompis.
Nu sticker vi och hjälper din pappa.
Jag är er tjänare!
Vi får väl se.
Men han är utsänd att döda er!
Bra.
Du kommer ihåg de gamla tagen.
Men här kommer lite nytt.
Herre!
Rädda mig!
Varför då?
Gud hjälpe oss.
Okej, nu tror jag på det.
Det är ett spjut!
Guldpinnen är ett spjut!
Det ser inte ut som ett.
Man måste öppna upp det!
Jaha?
Dra ut det till ett spjut!
I döden!
- Vrid! - Tryck!
Du måste dra!
Osiris spjut!
Jonathan, fort!
Kasta det! Döda Skorpionkungen!
Skicka tillbaka hans armé till underjorden!
Flytta dig, Alex. Jag är proffs.
Nu är Anubis armé min!
Dra åt helvete och ta dina vänner med dig!
Ge er av härifrån!
Ge inte upp, Rick!
Hjälp mig!
Vi går upp!
Hela det här jävla stället kommer att sugas ner. Upp med er!
Gå, Alex!
Rick, vi är fångade!
Sätt lite fart på dököttet nu, vi har väl inte hela dagen på oss!
Näste man!
Jonathan! Håll i!
- Dra upp honom! - Dra upp mig!
Vänta, släpp ner mig!
- Det är inte värt ditt liv, idiot! - Det är det visst!
Där ser du.
Dra upp mig!
- O'Connell, jag blev nästan dödad! - Du blev i alla fall inte skjuten.
Tack så mycket!
O'Connell, vad har du syltat in dig i den här gången?
Det vanliga, du vet.
Mumier, pygméer...
stora skalbaggar.
Jag trodde jag hade förlorat dig.
Det hade du nästan.
Vill du veta hur himmelriket ser ut?
Sen.
- Jamen, snälla! - Jamen, snälla!
- Hälften är min. - Va?
- Halva är min. - Vad snackar du om?
Du tog min guldpinne!
Jag svär vid min frus huvud att jag inte vet vad du pratar om.
Du har väl ingen fru!
Nej, och inte din guldpinne heller!
Ansvarig utgivare: Pia Grünler