Nemci na drugi uri! -Dodaj plin! Pikiraj s polno močjo!
Pravilno napiši, Rafe!
Krmilo se napiše brez e!
Hvala. -Malenkost.
Barabe!
Odlično streljaš!
Dežela svobodnih. -Dom pogumnih.
Dobro si letel, očka.
Pridi! Naučil te bom leteti.
Jaz sedim spredaj. -Ne, ti sediš zadaj!
Večji sem, moram biti spredaj.
Jaz pa starejši, pa še učim te.
Kot bi zares letela! -To sem že velikokrat storil.
Ti pojdi k orožju, jaz pa ga bom pognal!
Pokazati morava tem nemškim barabam!
Ojoj!
Drži se, Danny! -Ustavi letalo, Rafe!
Očka sem večkrat opazoval, ko je letel. Ne boj se!
Letiva! -Letiva!
Očka me bo ubil. Greva!
Super! Letela sva!
Letela sva! Pilot sem! -Vem.
Letela sva!
Ti, ničvrednež! -Očka!
Kolikokrat sem ti že rekel?
Če se boš družil s tem butcem, ki ne zna brati, ne bo nič iz tebe.
Ni butec! Očka!
Greva!
Pojdi domov! Takoj!
Pojdi! Delo te čaka.
Poberi se domov!
Pustite ga pri miru!
Očka, ne!
Pokazal ti bom, ti, Nemec, umazani!
Kako si mi rekel?
Proti Nemcem sem se boril v strelskih jarkih, v Franciji.
In Boga prosim, da ne bi nihče več moral gledati takih stvari.
Moj najboljši prijatelj si.
Očka, čakaj!
Adolf Hitler gradi nemški vojaški stroj.
Celo Evropo bo zvlekel v vojno.
Čeprav se mu Francija upira...
se Amerika še vedno izogiba vojni.
Januar 1941
Kje sta McCawley in Walker? -Še vedno vadita.
Dobro, Danny. Pokaživa jim, kako se leti.
Se greva ''kdo je pogumnejši''? -Nisva doma, na kmetiji!
S tabo se ne grem! -Ne bodi cmera!
Ne grem se! -Naravnost vate letim!
Odloči se! Lahko se obrneš ali pa ne!
Kaj, hudiča...? -Ojoj!
Zakaj mi vedno delaš probleme?
V katero smer greš?
Na desno. Ne, na levo!
Zavijeva levo, kajne? -Desno. Prav?
Desno ali levo?
Zdaj si me čisto zmedel. Ne vem. Odloči se!
Na desno!
Tadva asa pa sta skulirana!
Si kaj rekel?
Nekaj ti povem! Nekaj časa ne bosta letela!
Ja. Nedopustna uporaba vojaškega letala.
Prinesi mi kapo! -Razumem.
Naj se kaskaderja zglasita v Doolittlovi pisarni!
Po dveh letih urjenja mislita, da je letalo...
vredno 45.000 dolarjev, tu za vajino osebno zabavo?
Ne, gospod. Bila je le vaja moje pripravljenosti.
Kaj pa pentlja prejšnji teden? Je bila tudi tisto vaja?
To ni urjenje, McCawley! To je postavljaštvo!
To je lahkomiselno in neodgovorno.
Major.
Zakaj tako pravite, ko pa ste ravno vi prvi na svetu to naredili?
Ne modruj, sinko! -Ne, gospod! Zelo vas spoštujem.
Res je lahkomiselno in neodgovorno, če si važič.
Toda to sem storil zato, da bi navdušil tovariše...
prav tako, kot ste vi navdušili mene.
V francoščini je beseda, ki pomeni izkazati vodjem čast.
Temu rečejo homage.
Kaj? -Homage.
Ne seri, McCawley!
Čeprav si to dobro povedal.
Hvala, gospod.
Tak sem bil jaz pred petnajstimi leti.
Pogovoriti se morava.
Usedi se, sinko.
Angleži so te sprejeli v eskadriljo Orlov.
Če si to še vedno želiš, jutri odpotuješ v Anglijo.
Hitlerju premoč nad Evropo preprečuje nekaj dobrih pilotov.
Pomoč jim bo prav prišla. -Razumem. Šel bom.
Moram te prositi, da še enkrat premisliš. -Prosim?
Prej ali slej bomo tudi mi v vojni, pa če hočemo ali ne.
In potreboval bom vse svoje najboljše pilote.
Moja dolžnost je, da te prosim, da ostaneš.
Major, kaj bi vi storili?
Na tvojem mestu...
bi šel.
Ali dobivam plešo?
Kako jaz dobro zgledam!
Glej, da ne umreš!
Smrt. Ravno to moramo nocoj poudariti.
Pod očmi se namaži z oljem.
Pekle te bodo in ti zatekle.
Ko bosta s sestro sama, globoko vdihni.
Naj vidi, kako imaš mokre oči. Reci ji:
Ljubica, urijo me za vojno.
Ne vem, kaj se bo zgodilo...
toda če jutri umrem...
bi rad ta večer kar se da izkoristil.
Dajmo, fantje! Sestre čakajo!
Pusti ga, ostal bo brez las!
Kako si mogel?
Doolittle me je prijavil. Želi, da se urim v pravih bojih.
Tisto ni urjenje, tisto je vojna!
Poraženci umirajo, zmagovalcev pa ni!
Ostanejo samo razvaline, kot moj oče.
Razumem te, Danny, toda to je moja dolžnost.
Ne pridigaj mi o dolžnosti! Nosim tako uniformo kot ti.
Če moram tvegati, bom šel. Toda zakaj bi sam silil v to?
Lepo te prosim, Danny! 25 let bom star, star sem že!
Moral bom postati inštruktor.
Nočem učiti pentelj in sodčkov!
Rad bi bil bojni pilot! -Podvizajta se!
Sestre ne bodo same plesale!
Pojdiva!
Če dolžnost veli, da moraš vsak dan gledati 150 mož v spodnjicah...
potem bomo z veseljem služile.
Ne morem verjeti! Sobota zvečer v New Yorku.
Veste, kaj delajo tam, od koder sem jaz? Nič.
Prevračajo krave, ko te spijo. -Zato pa si prišla v mornarico.
Da bi zapustila tisto prašno mesto in videla svet.
Naj te spomnim, da smo mornariške sestre, ne turistke.
Jaz sem tu zato, ker jo to moja državljanska dolžnost...
in ker želim spoznati kakšnega fanta.
Jaz tudi.
Nocoj se bomo res zabavale! -Moraš jim povedati tisto.
Kaj? -Daj, povej nam.
To je dolga zgodba. -Saj se nam nikamor ne mudi.
Na lastne oči sem videla.
Bilo je pred štirimi tedni.
Kaj je po tvoje boljše? Vse v eno ritnico ali ne?
Dobro. -Fusco Anthony.
Si v redu?
Res moraš, ljubica?
Rumene mrzlice v kasarni ne!
Ne? Če želiš, ti lahko tudi ona da injekcijo.
Samo trenutek!
Če država pravi, da vas moramo cepiti, ni kaj!
Red, si v redu?
Pregled vida številka štiri.
Ducat pregledov sem opravil.
Če to napišete, ne bom smel leteti.
Oprosti, sinko.
Ne bom opravil. Prepovedali mi bodo leteti.
Ne bodo. Pomiri se!
Preberite zadnjo vrstico! -Samo zadnjo vrstico si zapomni!
Brez skrbi, za tabo sem!
J, L, M, K, P, O, E, T, X.
Hvala.
Naslednji.
J, L, M, K, P, O, E, T, X. Oči imam kot orel.
Počasi!
Zdaj pa zgornjo vrstico. Z obemi očmi.
C. Oprostite,J.
C, W...
Q.
Še enkrat spodnjo vrstico.
Z desne proti levi in vsako drugo črko.
E... X.
X, E. -X, E!
Vem, kako zgleda.
Poročnik, res mi je žal, ampak vojska zahteva, da na obe očesi enako vidite.
Z mojimi očmi ni nič narobe. Dobro vidim!
Zadel bi zajca v teku.
Težave imam s črkami.
Morda pa bi šli še malo v šolo in potem prišli še enkrat sem.
Saj sem hodil v šolo. Učitelji niso vedeli, kaj bi.
Črke mi delajo težave. Včasih jih zamešam.
To je vse. Včasih jih vidim v nasprotnem vrstnem redu.
Pri matematiki, orientaciji v prostoru in jeziku imam odlično.
Pisni test ste komaj opravili.
Ja, ampak ga je opravil. Sem zdaj jaz na vrsti?
Ne, počakajte. -Razumem.
Nikoli ne bom učitelj angleščine.
Ampak vem, zakaj sem tu. Rad bi bil pilot.
In v zraku se ne boriš s priročniki.
Gre za občutek in hitrost. Letalo postane del tebe.
V priročniku piše, da kdor počasi bere, ni dober pilot.
Toda po moji kartoteki sodeč sem jaz najboljši pilot tukaj.
Ne prepovejte mi leteti, prosim vas.
Hudo mi je bilo zanj.
Evelyn, na položaj tri.
Nisem imela izbire.
Napisala sem, da je opravil.
In potem se je vrnil.
Si navaden vojak? -Ja.
Ja?! Govoriš s častnikom.
Ja, gospod. Oprostite, gospod. -Daj mi kartoteko.
Razumem. -Na mestu odmor.
Razumem.
Nisem se vam uspel zahvaliti.
Spodnjice potegnite dol!
Dobro.
Takole ali... -Tako bo v redu.
Zelo lepo rit je imel.
Vem, da vam ni bilo treba napisati, da sem opravil.
Mislil sem, da me ne razumete, pa ste me.
Še vedno se mi niste zahvalili.
Hvala. -Prosim.
Zakaj ste to naredili? Samo zanima me.
Zdaj ste moja junakinja.
Moj očka je bil pilot.
Videla sem, kako je, če pilotu prepovedo leteti.
Potem je vaš oče tudi moj junak.
In moja dolžnost je, da hčer svojega junaka povabim ven.
Joj, sem vas pregloboko? -Mislim, da je šlo do kosti.
Kako si zlobna!
Obstaja kakšna možnost...
da bi vam bil všeč ali...
Kako ste uganili?
Nikoli nas niso naučili, kaj naj s tem občutkom.
S katerim občutkom?
Nekaj takega.
Postal je predrzen, pa sem ga še enkrat zbodla.
Daj, Romeo, rad bi že enkrat opravil s tem.
Samo še trenutek!
Gospodična, mojemu ste res všeč!
Kaj je mislil s tem?
Res ste mi všeč. Tistega nisem hotel reči.
Želel sem vas samo vprašati, če vam lahko podarim večerjo.
Čudno se je začel obnašati.
Če vas lahko povabim na večerjo.
To ni vaša kartoteka.
Ne, od tistega je.
Ste že bili cepljeni?
Ja, enkrat sem že bil.
Hotel sem le... Vas lahko povabim ven? -Ne.
In je padel dol.
Kaj si mu pa naredila?
Ubožec!
Je z vami vse v redu? -Ja, dobro se počutim.
To je le previdnosni ukrep.
Pravi francoski šampanjec imam. Iz Francije.
Morda bi lahko proslavila. -Kaj pa?
Ne vem. Morda to, da ste moja junakinja.
Prav. Zakaj pa ne?
Hotel sem se vam zahvaliti.
Nočem, da bi imeli slabo vest, ker ste me spustili...
kajti s tem ste naredili državi uslugo.
Odličen pilot sem.
In če bi imeli kakšno napako, bi to bila skromnost, a te ni.
Ne. Moja napaka je iskrenost.
Vi ste tako...
Zamašek mi je odletel.
Kako boli!
Boli ko vrag.
Oprostite.
Kri vam teče. -Ojoj!
Ležite pri miru! -Vse sem pokvaril. Boli!
Mrzlo je! -Ustavilo bo krvavitev.
Vem. Ne morem dihati. -Ležite pri miru!
Tako lepi ste, da boli. -Boli vas nos!
Mislim, da je to moje srce!
In potem sem ga poljubila.
Tako romantične zgodbe še nisem slišala.
To so bili najbolj romantični dnevi v mojem življenju.
Ljubosumna sem.
Živjo, poročnica!
Me veseli, da te vidim. -Tudi tebe, poročnik.
Izberi roko.
Čudovit je.
Kaj pa je v drugi roki?
Moj.
Šest ur sem ju delal.
Naj ti predstavim prijateljice.
Martha, Barbara, Sandra.
Živjo!Jaz sem Betty. -Živjo!
Imaš mogoče kaj prijateljev?
Kar izberi si!
Živjo!
Če gremo kdaj v vojno in se meni kaj zgodi...
mi bo lepo že ob misli, da me bo negovala tako ljubka sestra.
Dobro. Ampak saj še ni vojne.
No, to ni bil dober stavek.
Živjo!
Jaz sem Red.
Red...
Strange.
Pišeš se Strange? -Ja. Tvoja je, vojaček.
Ne. Pišem se Winkle.
Red je ljubljenec žensk.
Vedno jecljaš? -Ne, samo ko...
Pa je njegova.
Živčen? -Ja.
Zakaj jaz ne dobim takšne?
Živjo!
Danny je videti sramežljiv.
Ni sramežljiv, le malo negotov je.
Oče ga je pretepal.
V letalu je prepričan vase!
Kot brat mi je. Najboljši prijatelj.
Moja desna roka.
Ki je trenutno pod mojim pasom.
Oprosti.
Izgubil sem občutek za višino.
Najbrž res.
Oprosti.
Ti in jaz. Pogovoriti se morava.
Govori se, da nas bodo poslali v Pearl Harbor.
To ne bi bilo slabo.
Dlje od vojne res ne moreš.
Lahko se boste sončile.
Morda tudi vas pošljejo tja.
Ti si super ženska in...
Mene urijo, da bi postal zloben bojevnik.
Nikoli ne veš, kaj se lahko zgodi jutri...
ali pa katerikoli drugi dan.
Zato morava ta večer kar najbolj izkoristiti.
Zakaj jočeš?
Najbrž zato, ker te morda ne bom več videl.
Obriši si solze, ljubček. Nocoj boš moj!
Ne bi bila rad v tej gneči.
Rada bi bila sama s teboj.
Kaj pa newyorško pristanišče v mesečini?
Boš naredil kaj prepovedanega?
Seveda!
In lahko si prisvojiva čoln...
ker sva ameriška častnika.
Tako ne bova več dolgo.
Nekega dne bova šla nekam s takim čolnom.
Bi šla rada?
Oblekla bova večerno obleko in vstopila v Grand Salon.
In nihče ne bo govoril o vojni. Vsi bodo samo plesali.
Kupiti si bom moral smoking. -Ja.
Pridi! Vkrcajmo se! -Tebi se meša!
Res je. Pazi! Usedi se!
Pa poglejmo!
Takole.
Bliže tvoji najljubši ladji te ne morem peljati.
Potrudil sem se pa le, kaj?
Pravzaprav je to še bolje.
Res je.
Kako si lepa!
Kaj bo z nami, Rafe?
Prihodnost ni v naših rokah.
Ne. Najbrž imaš prav.
Mojbog, si v redu?
Ja. Kaj pa ti? -Tega nisem načrtoval.
Pazi, kam stopiš. -Hvala.
Evelyn! -Pridita!
Pridite! V sobi 321 smo.
Nekaj ti moram povedati.
Pred menoj nimaš kaj skrivati.
Videla sem tvojo zdravstveno kartoteko.
To najbrž ni dobro, sicer ti ne bi šlo težko z jezika.
Ja. Stran moram.
Vsi gremo stran.
Ja...
ampak jaz grem v vojno. Jutri.
Letel bom z Orli.
To je skupina ameriških pilotov pri Angležih.
Ne razumem.
V ameriški vojski si. Kako ti lahko to ukažejo?
Niso mi ukazali. Prostovoljno sem se javil.
Toda pri meni si opravil pregled.
Spustila sem te, zdaj pa si se prijavil za najnevarnejšo reč?
Nisi ti kriva. Nisi ti odločala o tem.
Vedno sem si želel le leteti.
Vse me je vodilo sem.
In spoznal sem tebe.
Ljubim te!
Tako te ljubim!
Pojdiva noter!
Samo malo! Tega ne morem storiti.
To ni prav. Oprosti.
Tega ne morem storiti.
Lahko. In tudi želim si.
Ne delam se plemenitega, vem, kaj bi se zgodilo.
Moram nehati govoriti!
Nočem biti tak kot vsi drugi.
Nočem, da bi nocoj naredila kaj, kar bi kasneje obžalovala.
To je najlepši večer v mojem življenju.
Tega ne bi rad pokvaril.
Saj tudi ne moreš.
Če bi živela le še en večer, bi ga rada preživela s tabo.
Zato bi se rad vrnil domov.
Na to bi rad mislil, o tem sanjal.
Vedeti hočem, da je najboljši del življenja še pred mano.
Te lahko prosim, da me ne prideš pospremit na peron?
Dovolj težko je že to, da se zdaj poslavljam od tebe.
Vzemi tole! -Misliš, da mi paše?
Vrnil se bom!
Ji nisi rekel, naj ne pride?
Sem, ja. -Zakaj pa jo potem iščeš?
To je moj preizkus.
Če bo prišla, potem vem...
da me ljubi.
Vkrcajte se!
Če se mi kaj zgodi...
ji to ti povej! Velja?
Ti le glej, da se vrneš! Zavoljo nje in mene!
Se vidiva, ko se vrnem!
Dober lov, Rafe!
Evelyn!
Ljubi me!
Nemška Luftwaffe brezobzirno bombardira center Londona...
medtem ko se Churchillov Raf bori za britansko nebo.
Kakšno razdejanje!
Poročnik McCawley, javljam se na dolžnost.
Dobro. Pokazali vam bomo prostore...
in vam predstavili kripo, s katero boste leteli.
Če bi radi pokrpali strelne luknje na stezi...
raje spustite gostoljubnost in me spravite na letalo.
Dva se nista vrnila. Samo enajst smo jih prešteli.
Se vsem jenkijem tako mudi umreti kakor vam, poročnik?
Ne mudi se mi umreti. Rad bi le kaj dosegel.
Tole bo vaše.
Priden poba!
Izdihnil je šele, ko je pristal in ugasnil motor.
Sedite, gospodje.
Žal sem slabe volje.
Churchill in Stalin me sprašujeta, kar jaz sprašujem vas.
Koliko časa se bo Amerika še pretvarjala, da ni vojne?
Pošiljamo jim hrano in gorivo.
Potrebujejo pa tanke, letala, naboje, bombe in vojake.
Vendar pa pri nas ljudje menijo...
da so Hitler in njegova sodrga problem Evrope.
Več moramo storiti.
Angležem in Rusom pošljite več ladij in protiletalskega orožja.
Tihomorsko floto razstavljamo!
Drugega nam ne preostane!
Izdelujemo hladilnike, naši sovražniki pa bombe.
Vojna je neizogibna.
Tega dejstva se ne da zanikati.
Američani nam ne dajo nafte, brez te pa ne bomo preživeli.
Naše zaloge bodo kmalu pošle. Vojna je naša edina možnost.
Samo ena pot obstaja. Silovit, nenaden napad.
Mislite, da smo sposobni takega napada?
Njihovo tihomorsko floto bomo uničili z enim samim napadom:
z napadom na Pearl Harbor.
Kako vznemirljivo!
Veš, da je tu okrog sto ladij? -In koliko mornarjev na vsaki?
Odvisno. Na bojni ladji več, v podmornici manj.
Približno dva tisoč.
Tu so še letalci, marinci.
Še vedno obdelujem mornarje. -Mislim, da imate možnosti.
Štiri tisoč proti ena. -To je pravi raj!
Se vidimo na plaži! Na Havajih smo!
Na moja letala ne bi smel slikati jošk.
Če pa že, potem ne povešene.
Saj so povešeni. -Tu piše:
Ne deskaj med skalami in potopljenimi nanosi.
Kako pa veš, da so potopljeni, če so potopljeni?
Ej, Gooz! Kaj, hudiča, počneš?
Jadralno desko mu popravljam. Nenehno se zaletava v skale.
Ko bom imel prosto, bom izpopolnjeval svoj izum.
Goozovo krmilo.
Obogatel bom. Vse deske ga bodo potrebovale.
Ja? Ti boš potreboval metlo.
Poglej te novince!
Pozdravljeni! -Aloha!
Ste vsi piloti?
Delamo na tem. Veliko gumbov je.
Ponos Tihega oceana. -Kdo si pa ti?
Groza neba.
Pozdravljene, dame! -Dober dan!
Preden vam razkažem okrog, moram oskrbeti opečeno rit.
Draga Evelyn!
Tu je drugače, kot sem pričakoval.
Hladno je.
Premražen sem do kosti.
Ogrejem se lahko le, kadar mislim nate.
Želim si, da bi bil lahko s tabo.
Ni lahko dobiti prijatelja.
Pred dvema dnevoma sem šel na pivo s pilotoma Rafa.
Včeraj so oba ubili.
Dragi Rafe!
Zelo te pogrešam.
Čudno je, da naju loči pol sveta.
Za njegovim repom sem.
Enega sem zadel!
Ko zvečer opazujem sončni zahod in poskušam ujeti zadnji žarek...
ga pošljem iz svojega srca v tvoje.
Pišeš družini?
Punci.
Tisti pravi.
Ljudje jenkijem zamerijo, ker se ne borijo z nami.
Če je v Ameriki še kaj takšnih kot ti...
potem naj Bog obvaruje tiste, ki se borijo proti Ameriki.
Pozor!
Admiral Kimmel, poveljujoči častnik tihomorske flote.
Odličen pozdrav. -Hvala, admiral Kimmel.
Washington nas že štiri mesece vleče z japonskimi grožnjami.
To lahko vpliva na našo smelost. Tega ne bom dovolil.
Če dovolite, kapitan.
Nujno sporočilo iz Washingtona.
Flota mora biti v pripravljenosti za boj proti Japoncem...
in obrambo polovice sveta.
Zdaj pa hočejo, da v Atlantik pošljem še dvanajst rušilcev.
Ne vedo, koga imamo tu?
Evropa se jim zdi nevarnejša.
Predpostavljam, da ocene tveganj vključujejo tudi Havaje?
Pearl Harbor je preplitek za napad s torpedi...
pa še podmornice nas obkrožajo.
Lahko bi prišlo le do sabotaže...
zato smo letala dali na kup, da jih lahko lažje branimo.
Razdalja je naša zaveznica.
Analitiki ste vse pretehtali.
Pameten sovražnik napade tam, kjer mislite, da ste varni.
S turističnega letala sem slikal bojno vrsto in letalske baze.
Poglejte ladje. Na kupu so. Popolne tarče.
Torpede smo predelali in tako omogočili napad na Pearl Harbor.
Leseni stabilizatorji omogočajo torpedu pot skozi plitek zaliv.
Ob našem napadu bo Pearl Harbor še ovit v jutranjo meglico.
Popravil sem hidravliko in elektriko, cevi za olje pa ne.
Kar vžgi, Ian! -Srečno pot, gospod!
Rdeča enota, napadite bombnike. Modra enota, lovska letala!
Bombniki direktno pred nami. Presenetimo jih!
Rdeči dve, iznad mojega letala in na vodilnega bombnika!
Za tabo sem, rdeči ena.
Odličen zadetek!
Rdeči ena, nameščam se za ponovni napad.
Bombnik v sredini je moj.
Odpiram ogenj!
Zadeli smo ga! Lep zadetek, rdeči ena!
Dva messerschmitta imam pred seboj!
Sledim mu v repu! Odpiram ogenj!
Enega sem zadel!
Še drugega!
Rdeči ena, za tabo kar mrgoli lovcev!
Streljajo name!
Rdeči ena, poberi se stran! Dvigni se!
Olje mi pušča.
Nič ne vidim!
Ne morem izskočiti. Pokrov se ne premakne!
Ne morem izskočiti!
Rdeči dve, za mano je!
Zadel me je!
Na pomoč!
O, moj Bog!
Nisem vzorna vernica. -Kako to misliš?
Ko se spovem grehov...
že mislim na druge.
In to reče devica! -Popisati moram zaloge.
Kako si dolgočasna!
Pusti jo! Ob nedeljah piše Rafu 10 strani in ne 5, kot ponavadi.
Kako si želim, da bi bila jaz zaljubljena!
Živjo, ljubica!
Sovraži me.
Lepo, da te vidim, Red. -Tudi tebe, Betty.
Kaj delaš? Bi se malo vozila? Skoči noter!
Jaz bom za šoferja.
Bravo! Bori se!
Za kuharja se dobro tepeš.
Walker, na koga boš stavil? Kmalu bo konec pretepa.
Stavim na kuharja. -Zakaj? Ne maraš denarja?
Stavim petaka. -Dobro.
Proti mehaniku? Tip je močan ko vol.
Kako je, ko prideš iz strojnice? Te moti sončna svetloba?
Zmlel ga bo!
Pridi sem! Pogovoriti se morava.
Nič nam ne more. -To ne drži.
Porezal nas je. Krvavimo. -Krvavimo?
To je samo praska. Vidiš tole?
To je težko zaslužen denar pomivalcev poda in posode.
Če ne zmagamo, si moram poiskati drugo bojno ladjo...
ker se praznih rok ne bom vrnil na Arizono!
Ne gre za denar!
Mehanika bom poslal pod palubo, kamor spada!
Pojdi zdaj! Zmagovalca sva!
Ne spoštuje te! Pokaži mu zobe!
Poglej zdaj!
Dovolj!
Kje je moj denar? -To je goljufija!
Bogata sva!
Kje ste to staknili?
Pri boksu.
Ste zmagali? -Ja.
In kaj ste s tem pridobili?
Spoštovanje.
Se je treba za spoštovanje boriti s pestmi?
Zapustil sem mamo in šel v mornarico, da bi videl svet...
da bi postal mož.
Pa sem le kuhar, niti to ne.
Pospravljam, ko drugi mornarji pojedo.
V dveh letih mi niso dovolili, da bi streljal.
Upajmo, da vam ne bo treba. -Ja.
Pazite nase, vodilni podčastnik Miller. -Tudi vi, gospodična.
Naučil me je leteti.
Vedno sem vedel, da ne bom nikoli sam...
če zaidem v težave.
Stal mi je ob strani.
Tam gori me je vedno bodril, da bom boljši in hitrejši.
Rekel je, da si dober pilot.
Isti večer, ko mi je povedal, da se je prostovoljno javil, da gre v Anglijo.
Prostovoljno?
Meni je rekel, da so ga poslali tja.
Vedno me je skušal varovati.
Ko se v tej uniformi pogledam v ogledalo...
še vedno ne vem, kdo sem.
Zgledam kot junak...
a se ne počutim tako.
Rafe...
Je vedno zgledal to, kar je bil, kajne?
Komaj je čakal, da postane junak.
Na Rafa McCawleya...
najboljšega pilota...
in najboljšega prijatelja, kar jih bom kdaj imel.
Na Rafa!
Vaja napada poteka uspešno.
Na uspeh te operacije!
Bombardiranje z velikih višin in torpediranje je treba vaditi.
Če bomo Američane presenetili, se ne bodo mogli braniti.
Pošljite sporočila, ki jih bodo Američani prestregli.
Omenite vse možne tarče v Tihem oceanu...
vključno s Havaji. Tako jih bomo bolj zmedli.
Pametno, admiral.
Pameten mož bi našel način, kako se izogniti vojni.
Washington, 14. julij 1941
Poglej!
Japonci poplavljajo Pacifik z radijskimi sporočili.
Od Panamskega prekopa pa do jugovzhodne Azije.
Ni logične povezave. -Vedno je logična povezava.
Vedo, da prestrežemo njihova sporočila.
Hočejo, da mislimo, da se njihova flota premika na jug.
Temu ne bom nasedel.
Nekaj se dogaja.
Zakaj bi si sicer dali opravka s tem, da me vlečejo za nos?
Evelyn, danes so prispela ta pisma.
Iz Anglije.
Od Rafa!
Žal mi je.
Veš, koliko časa traja, da pošta pride sem.
Tri mesece kasneje
Amerika še vedno čaka odgovor Japoncev na mirovno ponudbo.
Ambasador Nomura je prispel v Washington.
Upajmo, da to pomeni mir v Tihem oceanu.
Na angleški fronti Churchill pravi.:
Dajte nam orožje in končali bomo nalogo.
Raf uspešno preprečuje Hitlerju prevlado nad Rokavskim prelivom.
Zmaga terja žrtve.
Evelyn! -Danny!
Kakšna burka, kaj?
Dolgo se nisva videla.
Veliko sem letel.
Tudi jaz sem se tebe izogibala.
Bi... -Hočeš?
Greš? -Ja.
Ko sem imel okrog sedem let, sem vedno izdeloval razne stvari.
Rekel je, naj mu naredim krila, da bo letel kot njegov očka.
Rekel sem, da brez motorja ne bo šlo...
pa me ni hotel poslušati. Rekel mi je:
Danny, ne skrbi za to. Ti mi samo naredi krila.
Pa sem mu jih.
Pritrdil sem mu jih na hrbet.
Velika krila iz papirja, lepila in ženskih športnih hlač, ki sva jih bila ukradla.
Tako neumno je zgledal.
Rekel sem mu: S tem ne moreš skočiti s skednja.
Zlomil si je nogo.
Moj Bog, kako ga pogrešam!
Pa nikar ne misli, da se naslednjega dne ni spet spravil tja...
z mavcem na nogi.
Rekel je, da je na krilih nekaj popravil.
Poglej tole! Križišča Tihega ocena.
Tahiti, 1700 milj.
Poslušaj, Betty!
Ne, Betty, vstani! -Kaj pa je?
Moraš stati. Prosim te. -Kako misliš stati?
Ti samo stoj, jaz pa bom pokleknil.
Red, pohiti! Rezervirali smo mizo za večerjo!
Mi daš minutko?
Kaj je narobe? Ti je slabo?
Sme človek prositi za roko?
Preveč govorim? Včasih preveč govorim. Oprosti.
Poglej tole!
Pojdimo!
Moram iti.
Upam, da se bova videla prej kot čez tri mesece.
Lepo sem se imela. -Jaz tudi.
Te spremim domov? -Ni treba.
Seveda.
Lahko noč, Danny! -Lahko noč!
Hotel sem ti reči, da lahko kdaj pridem okrog.
Na kavo, na pito, ne vem.
Kaj sploh počnem?
Ojoj, spala si že. Oprosti! -Danny?
Niti oblečena nisi. -Se je kaj zgodilo?
Ne.
Samo Danny je. -Moji lasje!
Pozabila si tole.
Hvala. Lepo od tebe, da si mi ga prinesel.
Mislil sem, da ga boš potrebovala. Morda zjutraj.
Saj ne, da ga imaš za v službo.
Ne, saj je le robček.
Ja.
Mislil sem, da bi se morda kdaj oglasil, te poklical.
Lahko bi te poklical, morda bi se kaj oglasil.
Mogoče kdaj. Če nimaš preveč dela.
Mogoče.
Mogoče? -Mogoče.
Dobro.
Hvala. -Lahko noč!
Kakšen kreten sem!
Si se sinoči lepo imela? -Ni tako, kot je videti.
Če bi bilo, ne bi bilo nič narobe. Mesece je že od takrat.
Življenje gre naprej. -Saj gre.
Ne laži! Ti misliš, da spim, a te slišim, kako jokaš.
Ko je moj očka odšel, mama tega ni prenesla...
zato me je poslala k teti.
Mislila sem, da bom umrla. Ne veš, kaj se še lahko zgodi.
Če jaz ne bi bila zbežala in se zlagala o tem, koliko sem stara...
ter tako prišla v mornarico, ne bi bila spoznala Reda.
Zdaj pa je moj zaročenec.
Ne morem se navaditi na to.
Saj je šele 12 ur od takrat. -Betty!
Betka nas je vse prehitela.
In tole je tretji oddelek. Nobenih pacientov, kot vidite.
Dobrodošle na Havajih! Peljala vas bom v bar.
Sandra, novinke so tu. Lahko jih bomo mučile.
Oprostite, dame? -Živjo!
Še dve leti bova počakala, da bom imela 19 let in mi bo Red lahko kupil prstan.
Rafe je poslal najboljšega prijatelja, da ti to pove...
da lahko živiš naprej.
Pozabiti moraš na to!
Red!
Adijo, Rafe!
Washington, Mornariška obveščevalna služba.
Izgubili smo japonsko floto.
Delujejo pod radijsko tišino.
Tole smo posneli 28. oktobra, pred štirimi dnevi.
Naša izvidniška letala letijo nad celim Tihim oceanom.
Nič niso opazili.
Lahko bi bili kjerkoli.
Kako lahko dve celi diviziji z letalonosilkami izgineta?
Čisto.
Eden zadetek razpršen, drugi natančen, a ne precizen.
Anthony, nastreli šestico! -Dobro.
Gooz! -Ja?
Nastreli trojko! -Dobro.
Obisk imamo.
To ni mornariška uniforma, kaj?
Danny! Evelyn je prišla.
Kristus!
Si v redu? -Ja.
Ne.
Mislim, da sem zaljubljen vanjo. -Sem vedel, da bo tako.
Tega nisem načrtoval. Ne morem si pomagati.
Z nekom bi pač začela hoditi. In to si lahko tudi ti.
Če bi bil ti mrtev in bi tvoj prijatelj osvajal tvojo punco...
ali se ne bi vrnil in ga pretepel ko psa?
Tony, pomiri se! -Jaz bi se takoj vrnil.
Danny je dober prijatelj in skrbi za njegovo punco.
Jaz imam tudi punco.
Odlično! Pojdimo, fantje!
Danny, naj se zgodi karkoli, to je samo vajina stvar.
Pozabiti moraš na Rafa.
Pazi!
Ženske ti zameglijo um.
Hvala, Gooz! -Prosim.
Živjo, Danny!
Kam so vsi šli?
Pustiti naju hočejo sama.
Se ti ne zdi, da se vsi čudno obnašajo? -Ne.
Mogoče res malo.Ja.
Tu imajo ljudje preveč časa.
Upam, da ne mislijo, da se med nama kaj plete.
Ne, nikakor! To bi bila prava sramota.
Pozabil sem izvijač.
Res bi bila sramota. -Ja.
Živjo! Pozabil sem izvijač. -Živjo! Res mu ni treba iti.
Z dekleti grem ven.
Se vidiva kasneje! -Ja.
Dobro. -Se vidiva!
Sranje!
Evelyn! Si že kdaj videla Pearl Harbor ob sončnem zahodu?
Seveda. -Mislim iz zraka?
Za to me lahko vržejo iz vojske.
Res? -Ja. Skrij se!
Domačini pravijo zalivu Wai Momi - voda biserov.
Čudovito je.
Očka me je parkrat peljal z letalom.
Ne naredi tega, kar je on. Kako se že reče? Ko se obrneš?
Sodček? -Ja.
Kaj praviš? -Všeč mi je.
Letalo bi moralo biti že eno uro tu.
Skrij se! V hangar za padala!
Srce mi razbija.
Danny, sinoči...
Ne, to je grozno.
Danny, pogovoriti se morava!
Evelyn! -Danny!
Živjo!
Sinoči nisem zatisnil očesa. Moral sem te spet videti.
Tisto sinoči je bilo noro. Vem. Vendar mi ni žal.
In tebi? -Ne vem.
Sinoči sem se lepo imela, vendar se vse prehitro odvija.
Zjutraj sem bil na obali in sem gledal sončni vzhod.
Vem, da bo odslej vse drugače.
To je začetek nečesa novega.
Tukaj, v tem trenutku.
Ni mi mar, kaj drugi pravijo.
Kako se ne bi tako počutil?
Všeč si mi.
A res?
Kravato imaš postrani.
Vse bo še dobro.
Boste kaj leteli skozi dolino Oahu? Boste?
Aloha! Z vami radio KGMB Honolulu.
Pred nami je še en lep jesenski dan.
Dovolj podatkov imamo. Vrnili se bomo domov.
Misliš, da bo ta vojna kdaj zajela tudi nas?
Niti ne.
Vsak trenutek, ko nisva skupaj, se uriš za to.
Urim se za take trenutke.
Ker se mi niti ne sanja, kako bom spravil avto iz tega peska.
Evelyn, prideš iz kopalnice, prosim?
Že celo uro si notri!
Evelyn, kaj pa počneš? Bi rada zgledala kot jaz?
Je vse v redu? -Ja.
Kaj je narobe? -Ojoj!
Temu pravijo čisto morje.
Ladje tam ne plujejo.
Tam bi lahko zakopal celo Azijo, pa ne bi nihče vedel.
Od tam bi Japonci lahko napadli karkoli.
Po prestreženih sporočilih sodeč se posebna skupina Japoncev...
pomika na jug proti Filipinom in jugovzhodni Aziji.
Kapitan Thurman iz mornariške obveščevalne ima svojo teorijo.
Mislim, da nas bodo napadli tam, kjer smo najbolj ranljivi:
v Pearl Harborju.
To je več kot 4000 morskih milj od Japonske.
Poslati mornarico v Pearl Harbor bi bilo malo predaleč.
Na čem pa temelji vaša teorija?
Tako bi jaz ravnal.
To ni ravno trden dokaz.
Če bi imel trden dokaz, bi že bili v vojni.
Diplomatske šifre razvozlamo prej, kot jih oni natipkajo.
Thurmanovi kriptologi še skušajo razvozlati mornariške šifre.
Prestrežena sporočila niso popolna in so popačena.
Če želimo dešifrirati sporočilo...
si moramo predstavljati, kaj skušajo narediti.
Torej ugibate?
Uporabljajo svojo intuicijo.
Ugibamo. Kot bi v temi igrali šah.
Pozorni smo na vsake govorice, vsak premik ladje...
zastrašujoč podatek, karkoli nam povzroči kurjo polt.
Ko sem bil v azijski floti, so domačini reševali težave tako...
da so poskušali od zunaj gledati nanje.
Napadli bodo Pearl Harbor. To bi bil najhujši udarec.
Z napadom na Pearl bi uničili tihomorsko floto.
Pravite, naj mobiliziramo floto...
kar bi stalo milijone dolarjev...
in sicer na podlagi vašega občutka.
Ne. Moja naloga je, da zbiram in razbiram podatke.
Težke odločitve, ki temeljijo na nepopolnih informacijah...
ki so plod omejenih zmožnosti dešifriranja, so vaša naloga.
Potem pa dešifrirajte mornariške šifre, da se bom lahko bolje odločal.
Razumem. Trudimo se.
Naj bo tihomorska flota v popolni bojni pripravljenosti?
Če se v lokalnem časniku motijo glede ohranitve miru...
kako bo general Short branil moje ladjevje?
V oddaljenosti desetih milj od zaliva imate lovce na letališču Wheeler...
bombnike na letališču Hickam in stezo za urjenje na letališču Haleiwa.
Deset stopinj v levo!
Nova radarska postaja zazna letala, oddaljena 125 milj.
Kar je staro mesec dni, pa še nepreizkušeno.
Videl sem nove radarske zaslone.
Nikakor se ne da ugotoviti, če so letala naša, njihova ali če je to le jata ptic.
Pearl Harbor, 5. decembra 1941
Prestregel sem klic iz Tokia. Govori z nekom blizu Pearla.
Nekdo iz Tokia kliče. Pravijo, da vas ne poznajo.
Halo?
Tukajšnji zobozdravnik. Pearl Harbor vidi iz ordinacije.
Je veliko mornarjev tam?
Zobozdravnik pravi, da ravne ladje niso...
Pogovarjata se o vremenu.
Očitno ne ve, s kom govori.
Halo?
Čuden klic.
Admiral, lahko govorim z vami?
Zakaj bi vohun telefoniral? Vedo, da jim prisluškujemo.
Naši prisluškovalci pravijo, da najbrž ne govorijo v šifrah.
Nekdo sprašuje domačine, kje so naše letalonosilke.
Ob tem mi je res toplo.
Takoj sporočite FBI!
Smo našli japonsko floto?
Ne. Po vsem Tihem oceanu jih iščemo.
V tem trenutku je lahko cela flota pri Diamond Headu...
pa se nam niti sanjalo ne bi.
Lotite se zadeve!
Živ sem!
Šele zdaj sem se ti lahko oglasil.
Mislim, da je mrtev.
Živ je!
Sem rekel, da se bom vrnil!
Usedi se!
Vse je v redu.
Ne sanjam. -Ne.
Vsak dan sem upala na to. -Vem. Jaz tudi.
Vsako sekundo.
Mislila sem, da si mrtev. Rekli so, da so te sestrelili v morje.
Res je.
Padel sem v ocean.
Pogrešal sem te.
Pobrali so me francoski ribiči.
Bil sem v okupirani Franciji, zato ti nisem mogel pisati.
Vse ti bom povedal. Obljubim.
Ampak zdaj sem v redu. Zdaj sem tu.
Samo videti sem te hotel. Tako lepa si!
Ljubim te!
Vse je v redu.
Vrnil sem se.
Vse je v redu. Ne bom te več zapustil.
Rafe, umrl si.
In jaz sem umrla s tabo.
Vem, ampak zdaj je vse v redu. Vrnil sem se.
Spet sva skupaj.
Saj sva skupaj, ne?
Ne vem več, kje sem.
Rafe!
Pojdi stran.
Rafe!
Z vami radio Honolulu z najlepšo glasbo na najlepšem otoku.
Danes je 6. december. Dan je čudovit.
Če bi Američani pričakovali naš napad...
bi nam po radiu to povedali.
Rafe! -Tukaj si.
Pravi as!
As jih sestreli le pet. Jaz sem jih šest...
pa še dva sem zadel, le da teh ne štejejo.
Ker so me sestrelili, preden sem dobil medaljo.
Torej si se vrnil izza sovražnikovih črt? Kako je bilo v boju?
Te je bilo strah? -Ej, eden po eden!
Nemci dobro letijo. Ni tako kot na urjenju.
Danny!
Pri taktičnih manevrih so Nemci res dobri.
Hitrejši so kot ti, zato izginejo in se dvignejo v meglo...
naredijo tano ali zvon, in že so nad tabo.
Streljajo ti v hrbet. Kot nekateri Američani.
Pravega asa imamo!
Vse bi zate storil. Srajco?
Izvoli! -Daj jo sem.
Že vidim, kaj ste tu delali. -Rafe, pogovoriti se morava.
S tabo se nimam kaj pogovarjati.
Bi kaj spili? Jaz bom nazdravil.
Na vrnitev od mrtvih!
Tega nisem pričakoval, a tako je življenje.
In na mojega najboljšega prijatelja in zvestega tovariša!
Ker se je doma pripravljal na vojno.
Pri nas je to žalitev, če ti kdo nazdravi, pa ne piješ.
Dobro, Rafe. Če tako hočeš.
Nate!
Mislim, da bi se morala malo pogovoriti. -Ne, Red.
Saj vendar proslavljamo!
Jaz se tam borim, skoraj bi me ubili.
Moj prijatelj Danny pa skrbi za moje interese.
Tako dober je bil, da je skrbel celo za mojo punco.
Mislili smo, da si mrtev. To je sesulo mene in njo.
In skušala sva živeti svoje življenje naprej.
Življenje je lepo, kajne, Danny?
Pijanec, pokvarjeni! To si tudi vedno bil.
In ti si slab prijatelj. To je nekaj novega.
Pustil si jo in se šel borit za Angleže.
Poskrbel si, da nisem šel s tabo. Mislila sva, da si mrtev.
Skoraj bi umrl, ti, pezde!
Njen obraz je zadnje, kar sem imel v mislih.
Zato mi nikar ne govori, da je vse v redu.
Rafe, jaz sem pač ostal tu.
Ker si ti za to poskrbel. In neke stvari so se spremenile.
Upam, da se boš navadil na to. -Saj se moram.
Dobro. Bomo videli, če se lahko navadim na to.
Ti pa se navadi na to!
Pa šele z levo roko sem te!
Pretep v baru Hulala. Pošljite vojaško policijo!
Da sem slab prijatelj?!
V ječo bomo morali. Ucvrimo jo!
Udarna skupina je 320 milj severno od Pearl Harborja.
Vzpon in padec imperija visi na nitki.
Rafe, samo tebe imam.
Ko te ni bilo, sem bil osamljen kot še nikoli.
Ona pa prav tako. -Kar srce se mi trga!
Če ti ne bi šel, se to ne bi zgodilo.
Torej sem jaz kriv? -Hudiča, Rafe!
Vem, da lahko to prebrodiva...
da bova spet prijatelja.
Nikoli ne bo tako kot prej.
Spoštovani oče!
Stojim pred svojo misijo in svojo usodo.
Upam, da bo ta usoda prinesla družini spoštovanje.
Če moram plačati z življenjem...
ga bom z veseljem daroval in tako dobro služiJ svojemu narodu.
Zaznavam veliko meglo.
Prevelika je, da bi bila letala.
Bi to rad naredil? Konja na pet?
Napačna poteza!
Radar kaže približevanje nečesa velikega s severovzhoda.
Samo malo!
Pomirite se! To so ameriški bombniki B-17.
Brez skrbi...
Je pa veliko bombnikov!
Dober udarec!
Upam, da je kaj dobrega.
Z nekega rušilca poročajo, da so potopili sovražno podmornico...
ki je ob 6.53 plula proti Pearl Harborju.
Zdaj je že 7.20! -Dešifriranje se je zavleklo.
Sporoči v Washington! Zberi štab!
Kompromis zavrnjen.
Mirovna pogajanja so padla v vodo.
Thurman tu. Tokio sporoča svoji ambasadi v Washingtonu:
Naprave za dešifriranje ne uporabljajte več in se je takoj znebite!
Uničite njene bistvene dele! Ste razumeli? Potrdite sprejem.
Mornariška obveščevalna je prestregla sporočilo iz Tokia...
japonski ambasadi v Washingtonu.
Ukazujejo jim, naj uničijo naprave za dešifriranje in zažgejo tajne dokumente.
Japonci pričakujejo vojno. Bi jo morali tudi mi?
Uspelo nam jih je presenetiti.
Možen napad Japoncev s katerekoli strani.
Prijateljstvo razdrto. Grozi napad. Toda kje?
Si kdaj izgubil, Miller?
Do zdaj sem imel srečo.
Kot sem jaz slišal, to ni sreča.
Ponosni smo nate, sinko.
Zakaj, hudiča, ima mornarica vajo v nedeljo zjutraj?
Hitro!
Delam za filmski tednik.
Nekaj vam lahko povem: To niso letala naše mornarice.
Bombardirajo nas! Pokonci!
Jezus Kristus!
Na bojne položaje! -Še ena butasta vaja!
Kaj, hudiča, je bilo to? -Bomba!
Ven! Hitro!
Hudič frdamani!
Poveži me s strojnico!
Mojbog!
Na bojne položaje!
To ni vaja! Potopili so Arizono.
Vsi na bojne položaje! To ni vaja!
Zgledajo kot Japonci.
Nisem vedel, da so jezni na nas.
Danny, podvizaj se in me pelji do letala!
Mojbog! -Odličen posnetek. Si videl to?
Upam, da je kakšno letališče še nepoškodovano.
Hitro! -Kaj se dogaja?
Vsi v bolnišnico!
Zakaj vedno tako nizko letijo?
Tiho bodi, Red!
Japonci so tu!
Pošlji reševalce na most! -Razumem.
Tretji krov z leve strani poplavljen.
Vstanite, mevže! Borite se! Hitro!
Poskrbel bom za vas, kapitan. -Pokliči zračno zaščito!
Sanirajte škodo!
Poišči mojega namestnika! Naj prevzame poveljevanje!
In poskrbi, da bodo strelci... -Vsi so na svojih mestih.
Dobro ste nas izurili.
Kapitan?
Hitro!
Prinesi strelivo za 50-kalibrko!
Hitro! Napolniti jo moramo z orožjem!
Gremo!
V kritje!
Hitro!
Danny, spravi me že enkrat na to letalo!
Prinesite strelivo!
Kapitan pravi, da zdaj vi poveljujete.
Potrebujemo več streliva! Takoj!
Reševalci!
Pridi sem, prekleti hudič!
Potrebujem zdravnika. Pomagajte mi!
Pojdite v skladišče!
Prinesite vse ven!
Letala se približujejo!
Odrežite jih!
Hitro! Stran od oken!
Ste vsi v redu? -Lahko stojite?
Ne streljajte!
V kritje!
Walker tu.
Takoj oskrbite letala z gorivom in strelivom.
Danny, kaj je ta hrup? -Streljate na tarčo?
Pravkar nas je zadela druga svetovna vojna.
Teci!
Bomba je zatajila!
V kritje!
Danny, si v redu? -Ja.
Gremo!
Potapljamo se!
Zaprite lopute!
Ne znam plavati!
Gremo! -Joe! Gremo!
Hitro!
V avto!
Umaknite se!
Kam gremo? -Deset minut stran je vzletišče...
ki ga še niso zadeli.
Na šesti uri so.
O, Bog!
Ujeti smo!
Poskusi odpreti vrata!
Vleče me nazaj. Tok je premočan.
Zakaj še vedno streljajo na nas?
Nočem umreti!
Mojbog! Umrl bom.
Kako hudo je? -Še ni konec.
Cela flota, zasidrana.
Mojbog!
Barbara! Vse injekcije napolni z morfijem!
Pelji jih v kuhinjo!
Tja!
Vratna rana! -Na kirurgijo!
Mojbog! Sem!
Še vedno krvavi. Še en pean! Takoj!
Doktor! -Izvolite!
Bom umrl?
Sestra!
Ne zapuščajte me! -Doktor, pridite sem!
S prsti mu pritiskam arterijo.
Kaj potrebujete?
Pomagajte mi. -Poglejte me! Kaj potrebujete?
Pean.
Izvolite. Dobro. Poglejte me.
Vse bo v redu z vami.
Bombardirali smo bojno vrsto in glavna letališča.
Zdaj so na vrsti manjša letališča.
Potrebujem več streliva!
Earl, lahko letimo? -V glavnem, ampak...
Dol! -Mati moja!
Earl, pridi sem!
Če se vrnejo, bomo potrebovali več kot puške!
Imate še kaj orožja in streliva, da se lahko branimo?
Ja, tam notri.
Gremo! Hitro!
Rekel si, da so letala v glavnem nared, ampak... Kaj?
Tole je pokvarjeno. Še štiri imam.
Eno je v redu, dva sta brez streliva, eno pa brez goriva.
Natovorite orožje!
Hitro! V kritje!
Anthony, Red, ostanita tu in streljajta s petdesetico!
Gooze, pojdi v naslednji bunker in nas krij!
Letala!
Naj streljamo?
Ne streljajte! -Mojbog!
Ne vedo, da smo tu. Skrijte se!
Ne vedo, da smo tu. Ne streljajte!
O, Bog!
Nobenih bomb ne vidim. Mislim, da se vračajo domov.
Vrnili se bodo. Še nekaj letal imamo.
Dobite čim večjo hitrost! Ne vzletite pred koncem steze!
Ko se dvignete, letite nizko med stavbami.
Če vidite letalo za seboj, se ga poskušajte otresti.
Naj vas to ne zmede! Ostanite v gibanju!
Poskušali jih bomo ločiti in sestreliti drugega za drugim.
Zeroti so hitrejši od naših P-40.
Zato bomo morali leteti bolje od njih.
Bombniki z velikih višin. Uničili bodo hangar.
Vzemite petdesetice! Gremo!
Hitro!
Zeroti!
V kritje!
Danny!
Pusti ga, mrtev je.
Pometajo z nami! Na letala! Hitro!
Danny, teci!
Pomagaj mi!
Sestreli jih! -Vzemi slušalke!
Red, umakni se!
Joe, umakni se! -Že grem!
Pomagaj mi!
Joe, trije Zeroti so za tabo.
Zavij!
Kaj počneš? Zmigaj se!
Danny, spravi se v zrak!
Brez tebe ne morem nič.
Potrebujem te! -Razumem.
Pokaživa jim!
Tesno bo!
Ne vem, če je pista dovolj dolga.
Povečaj hitrost, preden se dvigneš!
Ne ustraši se!
Ne vem, če mi bo uspelo dvigniti se nad tole.
Uspelo nama je! V zraku sem!
Zeroti so za nama, Rafe!
Koliko jih vidiš?
Pet jih je na šesti uri.
Leti nizko nad palubo! Takoj!
Ločiti jih morava!
Ti pojdi na levo, jaz grem na desno!
Earl, z orožjem na stolp!
Dobro. Hitro! Za mano!
Danny, tri imam na šesti uri!
Stoj! Gremo! Hitro!
Daj mi petdesetico!
Hitro!
Še vedno sta dva za mano.
Prekleti hudič!
Earl, me slišiš? Pojdi na stolp!
Saj gremo. Deset nadstropij je! Visok je ko hudič.
Rafe, za mano jih kar mrgoli! Ne morem se jih znebiti.
Danny, za mano so še trije.
Izvajaj ostre manevre! Glej, da te ne dobijo!
Ne morem se jih otresti. -Prekleto!
Da vidimo, iz kakšnega testa so ti Japončki.
Razumem.
Kristus!
Naravnost proti tebi letim. -Ne obrni, dokler ti ne rečem!
Ne še!
Na levo! Zdaj!
Pa sva jih!
Postavite orožje tja!
Napolnite!
Na vrhu stolpa smo.
Earl, eden je za mano. Pripeljal ti ga bom pred nos.
Prihaja! Sklatimo tega Japončka!
Ne streljajte še.
Ko pridem mimo, bodite pripravljeni za streljanje!
Ne streljajte!
Ogenj!
Dobro streljate!
Greva nad bojno vrsto! -Za tabo sem.
Lotiva se resnega dela.
Za njim grem.
Rafe, zadel sem ga!
Letala P-40! -Bravo!
Dvigajo se med oblake. Ne dovoliva, da gredo domov!
Kako ti je všeč, če ti nekdo strelja v hrbet?
Za ritjo sem ti.
Enega sem zadel!
Ostani tam!
Moj si!
Polkovnik Fuchida poroča:
Izredna zmaga. Mnoge ladje so uničene.
Izgubili smo le 29 od 350 letal.
Lahko pošljemo tretji val.
Ne moremo jih več presenetiti.
Tretji val bomo umaknili.
Admiral!
Kdo te je učil leteti?
On.
Ne brcaj, Bobby. Vem, da je hudo.
Moram amputirati! -Ne boste umrli!
Sandra, zmanjkuje nam morfija.
Označiti jih morate! Nekako jih označite...
da bomo vedeli, kdo je že dobil morfij.
Povejte mi kaj o svoji ladji. S katere ladje ste?
Ne piše! Evelyn, imaš marker?
Ne.
Vzemi mojo šminko. Napiši M za morfij.
Potrebujem Essmarchovo prevezo!
Kje so sponke?
Ničesar več ni.
Vzemite tole! -Pojdite ven!
Preveč jih je. Naredili boste selekcijo.
Sem pripeljite le tiste, ki jih lahko še rešimo.
Ne morem. -Prosim vas!
Pojdite!
Ne spusti noter nikogar, ki nima znaka.
Ne pusti jih noter!
Počakajte tu! -Ne dotikaj se me,Japonček!
V kritičnem stanju je. Daj ga med kritične.
Dajte ga stran! -Kritične na oddelek!
Kako hudo je?
Vse bo v redu. -Nočem umreti!
Ne boš umrl.
Daj mu dovolj morfija, da ne bo trpel. Ne bo preživel.
Kritične na oddelek! -Daj mu morfij, pelji ga tja!
Preglejte žrtve požara! -Ravnokar sem jo našel.
Mislim, da ne diha. -Ne, mrtva je. Nesi jo...
Mojbog!
Si prepričana, Evelyn? Ne bi še enkrat preverila?
Mrtva je! Nesi jo tja!
Loti se dela, Sandra!
Ne vem, kaj naj naredim.
Admiral, sporočilo iz Washingtona.
Grozi napad Japoncev.
Samo eno uro zamujajo.
Čestitam!
Bojim se, da smo le prebudili spečega velikana.
Lahko kaj pomagava? -Potrebujemo kri.
Sin, zapomni si: Okleni se svoje vere!
Spomni se, kaj je rekel Jezus: Še danes boš z menoj v raju.
Zato se nikar ne boj, sin moj, kajti ti si res blagoslovljen.
Umrl boš v Božji milosti.
Bolečina je začasna, slava pa je večna.
Okleni se vere, sin moj.
Kmalu se boš pridružil Bogu, svetnikom in angelom.
Odvezujem te vseh tvojih grehov.
V imenu Očeta in Sina in Svetega duha.
Amen.
Pojdi z Bogom, sin moj!
Možje so ujeti v trupih ladij.
Vsakršna pomoč je dobrodošla.
Spravite nas ven! Na pomoč!
Tu notri je nekdo. Pošljite koga sem!
Spravite nas ven! Na pomoč!
Vlecite!
Spravite nas ven! -Voda bo zalila prostor.
Zračno cev!
Hitro! Zračno cev! -Kako lahko pomagamo?
Hitreje ne gre!
Izrežite jih ven!
Včeraj...
7. decembra 1941 ...
na dan, ki se ga bomo sramovali...
je Združene države Amerike z morskimi in zračnimi silami...
načrtno napadel japonski imperij.
Očitno je, da so napad načrtovali več tednov.
Med tem časom je japonska vlada zapeljevala Združene države...
z lažnimi izjavami in upanjem na mir.
Včerajšnji napad na havajske otoke...
je ameriškim vojnim silam prizadel hude izgube.
Žal vam moram povedati, da je ugasnilo več kot 3000 življenj.
Ne glede na to...
kdaj bomo preboleli ta načrtovan napad...
pa bo končna zmaga naša.
Zaradi tega neizzvanega, podlega napada s strani Japonske...
prosim kongres, da razglasi vojno stanje.
Ali je res, da so še vedno možje ujeti v truplu Arizone?
Iz ladijskega trupa se sliši trkanje.
Trudimo se, da bi jih rešili, vendar so 12 metrov globoko.
Mislili smo, da smo nepremagljivi...
pa nam je sovražnik, za katerega smo menili, da je slabši od nas...
uničil ladje, ki so nam bile v ponos.
V brezupnem položaju smo.
In zato moramo udariti nazaj.
Pripravljamo napad na Marshallove in Gilbertove otoke.
Napasti moramo srce Japonske, kot so oni napadli nas.
V Pearl Harborju so nas presenetili, ker nismo hoteli sprejeti dejstev.
Zdaj ni čas, da bi jih še enkrat prezrli.
Letalska transportna enota ima bombnike velikega doleta...
vendar jih nima kje lansirati; Midway je predaleč...
Rusija pa nam ne bo dovolila od tam lansirati napada.
Admiral? -Mornariška letala so majhna.
Prevažajo lahke tovore in imajo kratek dolet.
Morali bi jih peljati več sto milj v japonsko morje...
s čimer bi ogrozili naše letalonosilke. In če izgubimo letalonosilke...
se ne moremo braniti pred invazijo.
Ali kdo misli, da lahko zmagamo brez tveganja?
To je vojna. In v vojni je treba tvegati.
Razmislite o tveganju.
Če nas Japonci v tem trenutku napadejo...
lahko pridejo vse do Chicaga, preden jih mi lahko ustavimo.
Ko so mi noge še služile, me večina vas še ni poznala.
Bil sem močan in ponosen. In ošaben.
Zdaj se vsako uro sprašujem, zakaj me je Bog dal na ta stol.
A ko v očeh svojih državljanov vidim poraz, tako kot zdaj...
potem mislim, da me je ponižal zaradi trenutkov, kot je ta...
ko se moramo vsi spomniti, kdo v resnici smo...
in da moramo vztrajati in se ne smemo vdati.
Gospod predsednik, kar želite, je nemogoče.
Gospod predsednik! -Umakni se, George!
Ne govorite, da je nemogoče!
Japonska vojska še vedno zavzema Tihi ocean.
Medtem pa milijoni Američanov oživljajo tovarne...
da bi tako maščevali Pearl Harbor.
Gospod predsednik, vemo, kako bi lahko bombardirali Japonce.
Tvegano je, vendar pogumno.
Kdo pa ste? -Jaz?
Kapitan Low.
Podmorničar je. On se je tega domislil.
Poveljniki podmornic so mi všeč.
Nimajo časa za nakladanja, jaz pa tudi ne.
Na dan z besedo!
In kje je pri vsem tem Bog?
Naši sovražniki verjamejo, da jih varuje božanski veter.
Naši prijatelji pa ležijo tu mrtvi...
Pozdravljeni, kapitan!
Poročnika Rafe McCawley in Daniel Walker?
V Ameriko gresta. Odletimo čez dve uri.
Zakaj pa? -Vprašajta polkovnika Doolittla.
Razumem, gospod.
Odhajaš.
Povelja pač. -Kakšna povelja?
Strogo zaupna.
Nevarna.
Ne najdem Dannyja.
Si zato prišla? Iščeš Dannyja?
Verjetno se poslavlja od eskadrilje. Dodelili so naju Doolittlu.
Nisem iskala Dannyja.
Preden greš, ti moram nekaj pojasniti.
Meni ti ni treba nič pojasnjevati.
Pač! Ker se obnašaš, kot da te ne ljubim.
Evelyn, ljubezen do tebe mi je pomagala preživeti.
Moral bi bil umreti.
Ko sem bil v vodi, sem se pogodil z Bogom.
Rekel sem mu, da mi je žal, da sem nor, ker sem te zapustil...
in šel v Anglijo, da bi postal heroj.
Obljubil sem mu, da ga ne bom nikoli več ničesar prosil...
če te še enkrat vidim.
In veš, kaj?
Splačalo se je.
Zaradi tebe sem preživel. Pripeljala si me domov.
Zato bom držal svojo obljubo.
Odšel bom. In nič te ne bom prosil.
Samo zanima me, zakaj.
Samo to mi povej. Prosim te.
Rafe, noseča sem.
Mojbog!
Zvedela sem šele na dan, ko si se spet pojavil.
In potem se je vse to zgodilo.
Dannyju nisem povedala.
Nočem, da ve.
Misliti mora samo na to misijo in se vrniti živ domov.
Rafe, želela sem si samo to, da bi midva skupaj živela...
da bi skupaj dočakala starost...
toda življenje me ni nikoli vprašalo, kaj si želim jaz.
Zdaj bom svoje srce dala Dannyju.
A ne bo dneva, da ne bi mislila nate.
Večno te bom ljubila.
Se vidiva na letalu!
Bojim se le tega...
da njega ljubiš bolj kot mene.
Ljubim te, Danny.
In ko se vrneš, bom tu.
Za mano.
Polkovnik.
Čestitke ob napredovanju! -Slišal sem, kaj sta naredila.
To lahko pojasniva. -Kaj pa?
Kar ste pač slišali.
Mislite na to, da sta letela v havajskih srajcah?
Ali sedem letal, ki sta jih sestrelila?
Dobila bosta srebrno zvezdo in napredovala v kapitana.
Je to dobra novica ali...?
Trenutno sta edina, ki imata izkušnje v boju.
Potrebujem vaju za nalogo, za katero sem zadolžen.
Vesta, kaj pomeni strogo zaupno?
Ja.
Naloga, kjer dobiš medaljo, a jo pošljejo tvojim sorodnikom.
Strogo zaupno pomeni, da se uriš za nekaj...
česar v zgodovini letalstva ni še nihče storil.
Greš, a ne veš, kam.
To narediš pod tem pogojem ali pa sploh ne.
Šel bom. -Jaz tudi.
Mimogrede, McCawley, tole vam pošiljajo Angleži.
Vaše osebne stvari. -Hvala, gospod.
Samo nekaj vama lahko še rečem.
Havajske srajce pustita doma!
Dragi Rafe! Tako čudno je biti tako daleč od tebe.
Toda to najbrž veš. Vsak večer, ko gledam sončni zahod...
Povsod sem te iskal.
Zdaj ni čas za nedorečene stvari.
Dejstvo je...
da oba ljubiva isto žensko.
Ona je prva, do katere sem tako čutil.
Ne jaz ne ti nisva mogla vplivati na to.
Zdaj je drugače.
Evelyn je že enkrat izgubila moškega, ki ga je ljubila. Nočem, da se to ponovi.
Druge možnosti ni. Vojna je.
Ona to ve.
Danny, ne počni tega! Ne podaj se na to nalogo.
S tem ne boš nič dokazal.
Že od otroštva me skušaš varovati.
Včasih te je res treba.
3. marec 1942
Naloga, na katero se javljate, je izredno nevarna.
Poglejte moža poleg sebe.
Veliko verjetnosti je...
da boste v naslednjih šestih tednih vi ali on mrtva.
Kdor ima dovolj poguma za to...
naj stopi naprej.
Če bi vaša babica vzletela s 1600 metrov dolgega vzletišča...
bom jaz vas izuril, da boste vzleteli s 142-ih metrov.
Kajti pri 143-ih metrih bi bili mrtvi.
In potem boste leteli kot lovec...
9 metrov nad tlemi.
To je poročnik Jack Richards iz mornariškega letalstva.
Pomagal nam bo znebiti se odvečnih kilogramov z letal.
Odvrzite to kanto!
Tudi namerilno napravo!
Saj se mu meša! -Gospa je predebela!
Ubogajte ga!
Gospa je debela! Hočemo vitko!
Z največjo močjo!
Dvigni se!
Kako, hudiča...? -Prekleto!
Preko črte peljejo.
Morda bi morali misijo odpovedati. -Ne, letala so pretežka.
Poskusiti moramo vse!
Oklep mora stran!
Ja, prepričan sem.
Zavore!
Dvigni se!
Zdaj pa vsi na črto!
Pokažimo fantom, kako se stvari streže!
Z največjo močjo!
Če je njemu uspelo...
2. april 1942, letalonosilka Hornet
Zdaj vam lahko povem, da letimo nad Tokio.
Bombardirali ga bomo.
To je posebna želja predsednika Roosevelta.
400 milj pred japonsko obalo bomo vzleteli z letalonosilke.
Je že kdaj kdo z bombnikom vzletel z letalonosilke?
Ne. -Dobro.
Še kakšno vprašanje?
Ali je možno z bombnikom B-25 pristati na letalonosilki?
To ni važno.
Ko bomo v zraku, se letalonosilka vrne na Havaje.
In kje bomo mi pristali, če se letalonosilka vrne domov?
Zapomnite si tale stavek:
Wo-šo i-ga me-go-ran.
To pomeni: Američan sem.
V kitajščini.
Nič lažje ne bo. Meter krajša je od tiste, kjer smo vadili.
Fantje! -Gospod.
To mi je dal sekretar mornarice. -Kaj pa je to?
Medalje prijateljstva, ki so nam jih dali Japonci.
In kaj naj naredimo z njimi?
Pritrdili jih bomo na bombe in jim jih vrnili.
Kaj je narobe? -Samo 16 letal imamo.
In?
Japonci so nas napadli z več kot tristotimi.
Kaj bomo s tem sploh dosegli?
Pa ne, da nas je strah.
Morda bomo pri tem umrli, pa bi radi vedeli, čemu.
V Pearl Harborju so nas res dotolkli.
Tudi če naš napad uspe, jih bomo s tem le zbodli...
vendar pa naravnost v srce.
Zmaga je na strani tistih, ki vanjo najbolj in najdlje verjamejo.
Verjeli bomo v zmago. In v to bomo prepričali tudi Ameriko.
Polkovnik, utegnete trenutek?
Oprostite, major Jackson. -Prosim?
Se me še spomnite?
Seveda. Oprostite, nameraval sem se vam zahvaliti.
Morda se mi lahko.
Ko bodo začele prihajati novice o fantih iz Doolittlove skupine...
bi rada bila v poveljniškem štabu. -Oprostite...
ampak ne vem, o čem govorite.
Kako, hudiča, veste za to misijo?
Recimo, da sem to slučajno odkrila.
Hočete reči, da je pilotek, s katerim hodite, preveč povedal?
Pravzaprav sta to dva pilota.
Vem, da se podajata v nevarnost.
Samo tam bi rada bila, ko se bo izvedelo, ali sta živa ali mrtva.
Kak drug častnik bi vas dal zapreti.
Kaka druga sestra bi nadaljevala s svojim delom...
in vam ne bi s prsti tiščala arterije.
Nič vam ne morem obljubiti.
Misliš, da so nas izbrali zato, ker smo mladi in neumni?
Gooz, mi smo konica meča!
Zmagovalne cigare v čast našega izleta na Japonsko.
Daj mi eno!
Spravi si jo v notranji žep, zraven srca!
To bitko bomo morda izgubili, a vojna bo naša!
Veš, kako to vem? -Ne.
Zaradi njih.
Takih je malo.
V trenutkih kot ta se prostovoljno javijo.
Nič ni močnejšega kot srce prostovoljca.
Moji prijatelji iz vojnega ministrstva ne želijo, da bi jaz vodil ta napad.
Pravijo, da sem preveč dragocen.
Nočejo, da letim z možmi, ki sem jih sam izbral...
na katere sem vpil, preklinjal, jih gnal do skrajnosti.
In katere spoštujem.
Hočejo, da stojim na palubi in vam dam znak za vzlet.
Jaz nimam tega v načrtu...
zato grem z vami.
Vzleteli bomo jutri popoldne, odvrgli bombe in na Kitajsko.
Zadeti moramo vojaške cilje ter tovarne letal in tankov.
Dali ste nam radio goniometer, vendar ste nam tudi povedali...
da je na Kitajskem vse polno japonskih vojakov.
Kaj naj naredimo, če je goniometer izklopljen?
Pristanete, kakor morete, in ne dovolite, da bi vas prijeli.
Kaj, če letalo poškodujejo in moramo izskočiti nad Japonsko?
V tem primeru vam ne morem reči, kaj naj naredite.
In kaj bi naredili vi?
Jaz nisem rojen za ujetnika.
Posadka bi izskočila...
jaz pa bi poiskal primeren vojaški cilj in se zaletel vanj.
Toda to bi storil jaz.
45 let imam. Star sem že.
Vi imate še vse življenje pred seboj.
Kaj boste naredili, je odvisno od vas samih.
Misija se začne čez nekaj ur.
18. april 1942 -Ostanite tu.
Ne govorite nič, in oni ne bodo nič rekli vam.
Delajte se, da tipkate, kar vam rečemo. To je vse.
Tu sirota Annie z radia Tokio...
za vse osamljene fante na jugu Tihega oceana.
Pazite, sovražnik vas bo ubil. -Mogoče ima prav.
Japonci oddajajo!
Radar je v oddaljenosti 350 m zaznal japonske patruljne čolne.
Koliko metrov? -350 in še se približujejo.
Richard!Japonci! 350 metrov! Gremo!
Admiral Halsey je ukazal, naj s križark začnejo streljati.
Čolne moramo potopiti, sicer jih bodo obvestili, kje smo.
V generalštab!
Hitro!
O, moj Bog!
Ne kaže dobro.
Japonci eno miljo stran! Poročali so o našem položaju.
Vzleteti bi morali 400 milj od japonske obale.
Kako daleč smo zdaj? -624 milj stran.
Mojbog! -Kaj naj naredimo?
Ne vem, če lahko letala nesejo toliko goriva, da lahko pridejo do Kitajske.
Zdaj! Vzleteli bomo zdaj!
Vojaški piloti, na letala!
Nekaj streljajo. -Zares gre! To ni vaja!
Predaleč smo. Letala potrebujejo več goriva...
a če so pretežka, morda ne bodo vzletela.
Znebite se vsega, česar ne potrebujete! Takoj!
Začnite s predpoletnim pregledom.
Na vsako letalo naložite še deset kanistrov goriva!
Hitro! -Gor, fantje!
Znebite se te prtljage!
Katero orožje imate najraje? -Prosim?
Če hočete vzleteti, boste nekaj odvrgli. Še vedno je pretežko.
Vi! Pojdite v kuhinjo po metle!
Razsekajte jih, pobarvajte črno in prinesite sem!
Sem boste dali metlo. -Metlo?
Recite fantom, naj grejo prej lulat, sicer ne boste vzleteli.
Metle imamo za repne strojnice. -Morda jih bo to prestrašilo.
Pazi nase! -Bom.
Danny, pazi nase! Slišiš?
Bom. Se vidiva, Rafe! -Rafe! Konica meča smo!
Vžigam enko. -Vžigam dvojko.
Si pripravljen?
Letimo proti vetru. -Z vso hitrostjo!
Si živčen? -Ne. Sem, gospod.
Kdaj si postal veren? -Ko ste mi dali to nalogo.
Naredi mi uslugo. -Kaj pa?
Moli za naju oba.
Pojdimo!
Z največjo močjo!
Dvigni se!
Bravo!
To pa je bilo kratko!
Dvigni jih!
Z vso močjo! Gremo!
Uspelo nam je!
V Berlinu, Rimu, Tokiu pravijo...
da smo slabiči in lahkoživci...
ki najemajo angleške, ruske in kitajske vojake...
da se namesto nas borijo.
Naj zdaj to ponovijo.
Naj to rečejo generalu MacArthurju in njegovim možem.
Naj to rečejo vojakom...
ki se danes borijo daleč v Pacifiku.
Naj to rečejo fantom v letečih trdnjavah.
Naj to rečejo marincem.
Japonska je pred nami.
Strnimo se! K orožju!
Na sovražnikovem dvorišču smo.
Bodite v pripravljenosti, obala je pred nami!
Pazite, fantje!
Kako je tam zadaj?
Pripravljen sem na strel!
Pazite se, hudiči!
Odprite bombne jaške!
Ripley, tarča na vidiku?
37 stopinj. Tarča na vidiku!
Zdesetkajmo jih!
Odvrzite bombe! -Enka odvržena.
Odvrzite bombe! -Dvojka odvržena!
Trojka odvržena! Štirka odvržena!
Presenetili smo jih. -Bombe odvržene.
Tovarne! Samo na tovarne!
Zadetek!
Zadeli smo tarče. Odlično, napadalci!
Kristus, kaj...?
Sranje!
S protiletalskimi topovi streljajo na nas!
Poročaj, Gooz! -Razkropimo se!
Popravi zvezo! -Razumem.
Streljajo na nas!
Moramo stran!
Tu zadaj gori!
Naredil bom kratek stik!
Danny, dvigni se med oblake!
Prekleto!
Red, poglej, kakšna škoda je.
Nenehno me obstreljujejo. -Da le ne zadenejo propelerja!
Zadeli so me! -Letalo bodo razstrelili!
Dvigniti se moramo. Na 250 metrov.
Mislim, da je Theo mrtev. Theo, zbudi se!
Dvigni se med oblake, Danny!
Rešili se bomo, Gooz!
Hvala, George.
Kaj pa je, general?
Polkovnik Doolittle je moral svojo nalogo začeti 12 ur prej...
kot je bilo načrtovano.
Zdaj so brez radio goniometrov.
Letalo, ki jih je peljalo tja, je strmoglavilo na poti na Kitajsko.
Naši bombniki imajo premalo goriva, da bi prišli do celine.
Torej fantje letijo na slepo in s praznimi rezervoarji.
Bog jim pomagaj!
Še vedno ni signala.
Vse okrog morje, kopna nikjer. Kje naj pristanemo?
Koliko kanistrov goriva je še?
Ti so vsi prazni.
Je to vse? -Ja.
Rafe, moli, da bo kmalu kopno!
Prekini radijski molk!
Žal mi je, gospodje.
Zelo pogumni ste.
Najpogumnejši, s katerimi sem imel kdaj čast leteti.
Toda sami se moramo znajti.
To je bila res samomorilska akcija.
Motor ena pojenjuje. Vsak čas bo ugasnil.
Rafe, gorivo! -Ja. Kaj pa zdaj?
Vidim obalo!
Razumem, Rafe.
Uspelo nam bo!
Danny, za mano leti. Uspelo nam bo!
Vidim obalo. Samo še nekaj milj. Za mano!
Za teboj smo. Najti moramo mehka tla, kjer bomo pristali.
Fantje, grd pristanek bo. Držite se!
Že vidim riževa polja. Tam bomo pristali.
Prvi motor je ugasnil.
Drugi pa bo v kratkem.
Uspelo nam bo!
Zmanjšaj hitrost, jadrala bova.
Japonci! Povsod patrole Japoncev!
Danny, pristani kje drugje!
Pripnite se! Trd pristanek bo!
Umakni se!
Držite se! Pristali bomo!
Pazite! Drevesa!
O, Bog!
Ste vsi v redu? -Jaz sem.
Kje je Ripley?
Mrtev je.
Pazite na Japonce!
Japonske patrulje! V kritje!
Kdo ima še kaj nabojev? -Jaz.
V hribe moramo, tam so Kitajci.
Obkoljeni smo!
Danny! -Rafe, ne!
Japonci!
Mojbog, Danny!
Gooz!
Danny!
Anthony!
Gooz! Me slišiš? -Ja.
Danny! Ne premikaj se! -Sem že bolje pristal.
Rešil si nas. -Nekaj imam na vratu.
Čakaj, ti bom izvlekel ven. -Kje je Gooz?
V redu je. Tamle je.
Granata!
Čakaj.
Držim te. Vse je v redu s tabo.
Ne bom preživel.
Preživel boš, Danny. Poglej me!
Tako me zebe!
Vse bo v redu.
Rafe, mi narediš uslugo? -Kaj?
Naj nekdo drug napiše moje ime na nagrobnik.
Ne boš umrl! Poglej me! Poslušaj! Ne boš umrl!
Slišiš? Danny?
Danny, ne smeš umreti!
Veš, zakaj? Ker boš postal očka.
Ne bi ti smel povedati.
Postal boš očka.
Prosim!
Ne, ti boš postal očka.
Prosim te!
Prosim, Danny!
Ne streljajte! To so Kitajci.
Ko je vsega konec in se ozremo nazaj...
stvari razumemo bolj in manj.
Eno pa je gotovo.
Pred Doolittlovim napadom je Amerika poznala samo poraz.
Z njim pa se je rodilo upanje na zmago.
Japonska je spoznala, da lahko izgubi, in se je umaknila nazaj.
Amerika je spoznala, da bo zmagala, in je dobila polet.
To je bila vojna, ki je spremenila Ameriko in svet.
Dorie Miller je bil prvi črnec, odlikovan z mornariškim križcem.
Vendar ne zadnji. Pridružil se je bratovščini herojev.
Za vse napadalce.
Druga svetovna vojna se je za nas začela v Pearl Harborju.
1177 mož je še vedno ujetih v trupu križarke Arizone.
Amerika je trpela.
A je postala močna.
To ni bilo neizogibno.
Zgodovina nas je preizkušala.
In preizkušnjo smo prestali.
Danny, greva letet?
Režija
Scenarij
Produkcija
Fotografija
V glavnih vlogah