Комиксът съдържа средно 35 страници и 124 илюстрации.
Цената на един брой варира от 1 долар до над 140000 долара.
Всеки ден в САЩ се продават по 172000 копия.
Над 62780000 броя годишно.
Средностатистическият колекционер притежава 3312 броя...
и отделя за четенето им приблизително година от живота си.
Универсален магазин във Филаделфия
1961 година
Това е г-н Матисън, той е лекар.
Добре ли сте?
Повикахме линейка.
Как ще се казва?
Илайджа.
Нормално ли е да плаче така?
Може ли?
Ще ми го дадете ли?
Какво се случи при раждането?
Нищо, стана много бързо.
Бебето излезе веднага. Нямаше никакви проблеми.
Да сте го изпускала?
Какво?!
Изпуснахте ли бебето?
Господи, не!
Информирайте Бърза помощ, че имаме проблем.
Не съм виждал...
...нищо подобно.
Изглежда бебето е получило фрактури в утробата ви.
Ръцете и краката му са счупени.
Н Е У Я З В И М И Я Т
Пътувате с "Истрейл" 177.
Следваща гара - Филаделфия.
Сам ли сте?
Да.
Някой си е забравил списанието.
Искате ли да го прегледате?
Бих предпочела това.
Благодаря.
Интересувате ли се от спорт?
Това ми е работата. Агент съм на спортисти.
Търсите ли плувци?
Мисля да се заема със синхронно плуване.
Сериозно?
Само че се страхувам от вода.
Дали ще представлява проблем?
Някой от Филаделфия ли представяте?
Един корнърбек от Темпъл.
Висок е 1,85 м, тежи 95 кг.
Взима 40 м за 4,3 секунди. Истински бог.
Обичате ли футбола?
Не особено.
Казвам се Дейвид Дън.
Кели, приятно ми е.
И на мен.
Колко време ще останете във Филаделфия?
Аз съм омъжена.
Чудесно! - Съжалявам.
Какво имате предвид?
Стана някакво недоразумение.
Като ви попитах...
Ще се преместя на друго място.
Нямах предвид...
Няколко вагона все още горят, останките са пръснати навсякъде.
Не е сигурно дали спасителите ще успеят да стигнат до жертвите.
Ако сега включвате новините, повтаряме.
"Истрейл" 177 дерайлира точно преди Филаделфия.
Ето линейката, след която идват още.
Не знам дали ще успеят да се доближат.
Спасителната операция ще е много трудна.
Татко - "Истрейл" 177, 15:40 ч.
Аз съм д-р Дъбин.
Вие сте в спешното отделение на болница "Филаделфия".
Претърпяхте тежка катастрофа.
Погледнете ме.
Как се чувствате?
Добре. - Чудесно.
Ще ви задам няколко въпроса.
Да сте имали сърдечни заболявания или астма в миналото?
Проблеми с бъбреците? - Не.
Някакви алергии? - Не.
Къде седяхте във влака?
До прозореца.
В пътнически вагон ли?
Да.
Къде са другите пътници?
Със семейството си ли пътувахте? - Не.
Ставахте ли от мястото си?
Сигурен ли сте, че сте били в пътнически вагон?
Да.
Защо ме гледате така?
Влакът ви дерайлира поради повреда.
Досега са открити само двама оцелели.
Вие и този човек.
Той е със счупен череп и лявата му страна е смазана.
Ако ви гледам особено, то е поради две причини.
Първо, защото след броени минути вие ще сте единственият оцелял.
Второ, защото нямате дори една счупена кост.
Даже не сте и одраскан.
Дейвид?
Какво стана в Ню Йорк?
Мисля, че няма да ме назначат.
Но все пак ще замина.
Ще се преместя там.
Но не сега.
Лека нощ.
Лека.
Паметна служба за семействата на жертвите на "Истрейл" 177
Сара Еластън, социален работник в центъра "Броуд & Локуст".
Молим се за душата ти.
Кевин Елиът, бизнесмен, баща на 6 деца...
молим се за душата ти.
Глен Стивънс, изследовател в областта на левкемията...
молим се за душата ти.
Дженифър Пениман, учителка в начално училище "Джеферсън"...
молим се за душата ти.
ОГРАНИЧЕН ТИРАЖ
Колко дни от живота си сте боледували?
Ноел тук ли е?
Не, няма го.
Четох за вас в пресата.
И аз веднъж претърпях злополука. Един кон едва не ме стъпка.
После го умъртвиха.
Много тъжна история.
Ще питате ли Ноел нещо от мое име?
Казвайте.
Нека провери колко болнични съм ползвал, откакто работя тук.
Това ли е всичко?
Да, госпожо.
Благодаря ви.
Здравей, Ноел.
Главата ли си удари във влака?
Май са ти наместили мозъка.
Моля?
40 долара. - Какви 40 долара?
Увеличавам ти заплатата с 40 долара на седмица.
Проверих - имаш право. Пет години и ни ден болнични.
Разбрах какво ми намекваш.
Хитър начин да искаш увеличение.
Как е Джоузеф? - Добре е.
Спи.
Искам да те попитам нещо.
Ще ти прозвучи малко странно, но искам да си помислиш.
Кога последно съм боледувал? Сещаш ли се?
Не знам, наскоро не си.
Тази година със сигурност не съм бил болен.
Помниш ли изобщо да съм боледувал?
Конкретен случай, не.
Защо питаш?
Одри, боледувал ли съм някога?
През трите години в този дом?
А в предишния ни апартамент?
Преди да се роди Джоузеф? Преди да се оженим?
Не мога да си спомня.
Не мислиш ли, че е странно...
да не помним нито настинка, нито дори възпалено гърло?
Какво означава това според теб?
Че сме твърде уморени да мислим.
Западна Филаделфия
1974 година
Няма повече да седиш в стаята.
Прекалено дълго ти позволих.
Няма да излизам навън. Не искам повече да се чупя.
Няма как да го предотвратиш.
Можеш да паднеш и от стола.
Ако Божията воля е такава, нищо не зависи от теб.
Не можеш да се скриеш в стаята.
В училище ми викат Стъкления човек, защото се чупя като стъкло.
Ако сега решиш...
да живееш в страх...
никога няма да го преодолееш.
Ще прекараш живота си в страх.
Имам подарък за теб. - Защо?
Няма повод.
Искаш ли го или не?
Ако го искаш, си го вземи.
Къде е?
На пейката...
отсреща на улицата.
Някой ще го вземе.
Затова побързай да излезеш.
КОМИКСИ
Купила съм ти цял куп.
Всеки път, когато излезеш, тук ще те очаква един.
Казват, че този имал неочакван край.
От личната библиотека на Фриц Кемпиън.
Датира отпреди първият брой на поредицата да излезе на пазара.
Класическо изображение на доброто срещу злото.
Вижте квадратната челюст на Слейър. Характерна е за повечето герои.
И непропорционалния размер на главата на Джагуар спрямо тялото.
И това е характерно, но при злодеите.
Най-специфичното в тази илюстрация...
е реалистичното изображение.
Когато впоследствие ги тиражират...
те са силно преувеличени...
както винаги става.
Но тази илюстрация е уникална.
Опаковайте ми я.
Направихте мъдър избор.
Хлапето ми ще пощурее от радост.
Не ви разбрах.
Синът ми Джеб - за него е.
На колко години е Джеб? - На четири.
Не.
Не, не, не, не.
Моля ви, вървете си.
Какво толкова казах?
Да виждате пластмасови играчки?
Да виждате на ризата ми табелка с името ми?
Да виждате замечтано азиатче...
което се люшка в механичен хеликоптер?
Не, нали?
Защото такива неща се виждат в магазините за играчки.
Явно сте сбъркали адреса...
щом пазарувате тук за Джеб.
Един от нас е направил груба грешка и губи времето на другия.
Вие сте в художествена галерия и това тук е творба на изкуството.
ОГРАНИЧЕН ТИРАЖ
Приемаме с предварителна уговорка.
Получих картичка от магазина ви.
Поздравления за пощенската кутия.
Изложбата ще е след две седмици.
Картичката беше сложена на предното стъкло на колата ми.
Сигурен ли сте, че не сте боледувал?
75 процента.
Значи изобщо не сте сигурен.
Ето го и първия пробив в теорията.
Настроен съм много скептично.
Към кое?
Предполагам, че никога не сте били нараняван?
Татко се е наранявал.
Вярно ли е?
Да, в колежа катастрофирах.
Сериозно ли?
Наложило му се да остави футбола.
Вторият пробив.
И то голям.
Г-н Прайс, може ли да поговорим за бележката, която ми оставихте?
Изучих комиксите задълбочено.
Прекарах една трета от живота си в четене по болниците.
Вярвам, че комиксите са последната ни връзка с пиктографията -
предаването на история в картини.
Има страни, където знанието още се разпространява чрез пиктограми.
Комиксите са исторически събития...
които някой някъде е преживял.
Тази история се смила в комерсиалната машина...
оцветява се, за да хваща окото...
и се пуска за масова употреба.
Този град е претърпял не малко бедствия.
Следих новините след самолетната катастрофа, пожара в хотела.
Очаквах една специфична комбинация от думи...
Но ги нямаше.
Ала когато онзи ден слушах репортажа за дерайлиралия влак...
най-после ги чух.
"Има само един оцелял...
и като по чудо, той е невредим."
Аз страдам от остеогенезис имперфекта.
Генетично заболяване.
Не произвеждам определен протеин и костите ми са извънредно чупливи.
Преживял съм 54 счупвания.
Заболяването ми е в най-лека форма. От първи тип.
Има втори, трети и четвърти тип.
Болните от 4-и тип не изкарват много.
Ето така ми хрумна тази теория.
Ако на света има някой като мен в единия край на спектъра...
не е ли възможно да съществува и противоположност на другия край?
Човек, който не се разболява през целия си живот.
И може би не го осъзнава.
Героят, за когото се разказва в тези истории.
Той е пратен тук...
за да ни пази и да ни защитава.
Мислите, че татко е...
Нищо не мисля засега.
Но е възможно.
Въпреки многото пробиви в теорията.
Джоузеф, не пий повече вода.
Иди я изхвърли.
Но, татко... - Веднага, ако обичаш.
Постоянно срещам такива като теб в службата.
Намираш си подходяща жертва.
Разказваш й фантастична история и по някое време казваш:
"Трябва ми само номера на кредитната ви карта."
Тази сутрин за първи път се събудих, без да почувствам...
...тъга.
Мислех, че който ми е пратил това, трябва да има отговор за мен.
Сега си тръгвам.
Успех с изложбата.
Какво работиш, Дейвид?
Каза, че постоянно срещаш хора като мен.
Работя на университетския стадион.
Охрана съм.
Един оцелял при зловеща влакова катастрофа...
"Уориърс" играят в шампионата...
Местна футболна звезда ранена при катастрофа...
Взех окончателно решение.
Но искам да те попитам нещо.
Отговори ми съвсем честно.
Подготвена съм да чуя отговора ти и той няма да ми повлияе.
Бил ли си с друга?
Откакто имаме проблеми.
Отговорът няма да ме засегне.
Просто трябва да го знам.
Няма да ми повлияеш, каквото и да кажеш.
Не.
Съжалявам, Дейвид, съжалявам.
Все едно, реших...
...че искам да започнем отначало.
Искам да живеем както преди.
Фактът, че оцеля след катастрофата, е съдбовен.
Чувствам, че това е втори шанс.
Ако решиш да ме поканиш на вечеря някой ден, няма да ти откажа.
Дън слуша.
Дженкинс е. На изход 17-С хванахме човек с фалшив билет.
Твърди, че те познава. Не иска да си каже името.
Как изглежда?
Защо от всички възможни професии си избрал точно охраната?
Странен човек си.
Можеше да станеш счетоводител, да отвориш верига ресторанти.
Имаш избор от 10000 професии, но в края на краищата...
ти се залавяш с охрана.
Взел си точно това решение...
и то силно ме интригува.
Сега ми дай номера на кредитната си карта.
Последното беше шега.
Голям запалянко си, нали?
Все повече ме интригуваш.
Десет минути преди началото е най-натоварено.
Рич, започни да ги претърсваш.
Проблем ли има?
Високият тип с камуфлажното яке.
Понякога хората внасят оръжие и пият прекалено много.
Ако отборът им не играе добре, може да се случи нещо лошо.
Претърсваме запалянковците, за да имат едно наум.
Ако носи оръжие, ще напусне опашката.
Запазих ти място в жълтата секция.
Най-задните редове, но поне няма да те наплюят.
Как разбра, че онзи носи оръжие?
Не знам.
Може би заради якето му.
Подобни типове носят ножове, за да се изфукат.
Нож ли имаше според теб?
Мисля, че беше въоръжен.
Но не с нож...
Представих си сребрист пистолет с черна дръжка в панталона му.
Като по телевизията.
По инстинкт ли усещаш такива неща?
Какви?
Че някой е направил нещо лошо.
Да.
А опитвал ли си да го развиеш?
Не знам за какво ми говориш. - За умението ти.
Аз ще съм в страничното поле. Мястото ти е...
Героите в комиксите често имат специални умения:
Невидими са, имат рентгеново зрение и разни такива.
Тази игра ми омръзна.
Това е преувеличение, разбира се.
В основата на всичко стои нещо съвсем просто - инстинктите.
Може изобщо да не е бил въоръжен.
А може и да е носел сребрист пистолет с черна дръжка.
Трябва да тръгвам.
Слизам веднага.
Последен въпрос.
Онази катастрофа...
Имаше ли някой друг с теб?
Да.
Жена ми Одри бе с мен в колата.
Всичко най-хубаво, Илайджа.
Следващия път си купи билет.
Идвам.
Разследването на катастрофата на "Истрейл" 177.
Градският съвет предложи законопроект...
за по-високи стандарти при инспекцията и поддръжката...
на железопътния транспорт...
Един момент, моля!
Искам само да ви питам нещо.
Татко!
Майка ти ще се вбеси, ако разбере, че си играл футбол.
Ще й кажеш ли?
Искаш ли да поиграеш?
Ние вече имаме голям в отбора. Ти ще играеш за другите.
Той е братовчед на Потър.
Корнърбек е в Темпъл.
Може да го изтеглят в Лигата.
Взима 40 м за 4,3 секунди.
Чувал съм.
Ти ще го биеш, татко.
Ще се прибирам. - Поиграй малко.
Казах им, че си велик.
Защо?
Прибирам се, имам си работа.
Какво ще правиш? - Ще потренирам.
Ще ти помогна.
Трябва да тръгвам, момчета. Ще тренирам с татко.
Колко си сложил?
Много е - 115 кг.
Колко можеш да вдигнеш?
Повече от това не съм вдигал.
Можеше да е опасно, Джоузеф.
Качи се горе, докато приключа.
Остави, аз ще сваля тежестите.
Дали би могъл да победиш Брус Лий?
Ако владееше карате? - Не.
А ако не му е позволено да рита?
Не, Джоузеф.
Колко свали?
Излъгах те.
Добавил ли си?
Колко е?
125 кг.
Да сложим още малко?
Добре.
Застани по-далеч за всеки случай.
Още?
Никога не пробвай това.
Разбрахме се, нали?
Какво ще правиш, ако стане нещо?
Ще повикам мама.
Колко сложи този път?
Всичко.
Какво можем да добавим?
Колко е?
Колко е, татко?
Около 160 кг.
Фрактура на дясната ръка...
многобройни счупвания на шестото, седмото и осмото ребро.
Най-опасната е спираловидната фрактура на десния крак.
Общо 14 счупвания.
Буквално сте се натрошили.
Наричат ме Стъкления човек.
Кой? - Децата.
Добре ли сте, г-н Прайс? Да продължа ли?
Сложихме игли по продължение на крака ви.
Два месеца ще сте в инвалидна количка...
след което ще ходите с патерици между 12 и 14 месеца.
Препоръчваме ви от 9 до 12 месеца физиотерапия.
Предписвам обичайните обезболяващи - морфин...
Пациентът ви за 10 часа дойде.
Тази сутрин е изписан от болницата.
Благодаря.
Вие сте Илайджа, нали?
С това ще предотвратим атрофията на крака ви.
Този уред натоварва квадрицепсите.
Откога сте омъжена?
От 12 години.
Как се събрахте?
Малко съм притеснен.
Когато съм притеснен, задавам въпроси.
Катастрофирахме.
Сега ще трябва да ми разкажете.
Той беше спортна звезда в колежа и катастрофирахме заедно.
И двамата пострадахме. Футболната му кариера приключи.
Иначе сигурно щяхме да се разделим.
Защо?
Да говорим за рехабилитацията ви.
Отговорете, само ако искате.
Хайде, разкажете ми за този уред.
Предотвратява атрофията...
Не бих могла да живея с футболист.
Това е.
Нямам нищо против играта, дори й се възхищавам.
Обожавах стила и уменията му.
Но футболът е точно обратното на това, което правя аз.
За да победиш, трябва да нараниш опонента си.
Не искам насилие в живота си.
Не всички го разбират така, но...
Както и да е.
Съдбата се намеси и футболът излезе от уравнението.
И всички заживяха щастливо.
Нещо такова.
Къде бе засегнат Дейвид?
Откъде знаете името му?
ОХРАНА
Самолет катастрофира при излитане.
172 жертви, няма оцелели.
Пожар в хотел.
211 жертви, няма оцелели.
Влак дерайлира на 10 км от града.
131 жертви...
един оцелял.
Абсолютно невредим.
Разговарях със съпруга ви за това.
Предложих му едно много неправдоподобно обяснение.
Но започвам да вярвам, че колкото и да е невероятно...
то е самата истина.
И какво е вашето обяснение?
Живеем в посредствени времена.
Хората губят надежда.
Трудно им е да повярват...
че съществуват чудеса.
Надявам се, че сте непредубедена.
Извинете, господине.
Бихте ли излезли от опашката?
Имаме проблем с пласьорите на наркотици на стадиона.
Нещо против да ви претърся?
Вдигнете ръце, моля.
Ако обичате, вдигнете ръце.
Нищо не съм направил бе, човек.
Може ли да си сваля ръцете?
Свободен ли съм?
Дано ги откриете.
Ей, Дън...
точно влизам в офиса. Детето ти е пострадало в училище.
Къде е сега?
Още е там. Трябва да отидеш.
Това ли е баща ти?
Моят баща може да победи твоя.
Настоя да се обадим на вас.
Трудно ви открихме.
Не сте в списъка за спешно повикване.
Одри се занимава с тези работи.
Кои по-точно?
Всичко, свързано с Джоузеф.
Трябва ли да го мажа с нещо?
Не, раната е по-скоро душевна.
Не като инцидента с вас...
когато ви пратих в болница.
Какво казахте, госпожо?
Тогава кабинетът ми беше отзад.
Не ме ли помните?
Не, госпожо.
Е, навремето бях червенокоса.
Беше по-малък от Джоузеф, когато това се случи.
Дори променихме правилата за ползване на басейна заради теб.
Децата все още разказват тази история:
"Знаете ли, че едно дете замалко да се удави в басейна?
Пет минути лежало на дъното...
и като го извадили...
било почти мъртво."
Позволяваме им да я разказват заради собствената им безопасност.
Още ли те е страх от вода?
Потър и едно друго момче.
Закачаха едно китайче в съблекалните.
Не бива да допускаме на добрите да им се случват лоши неща.
Това е твоят девиз, нали? Девизът на героя.
Опитах се да ги спра, но те ме бутнаха на земята.
Мислех си, че като си ми баща...
може да съм като теб.
Но не съм.
Като мен си.
И двамата сме уязвими.
Аз съм най-обикновен човек. - Не, не си.
Защо постоянно говориш така?
Илайджа Прайс дойде при мен днес.
Господи...
Нищо лошо не е сторил...
посвети ме в теорията си.
Много ми е тъжно за пациентите, които губят връзка с реалността.
Джоузеф, какво правиш?
Боже мой!
Не ми вярваш, но ще ти покажа. Ти си неуязвим!
Той не знае къде държа патроните.
В купата ти за играч на годината.
Джоузеф, заредил ли си го?
Нищо няма да ти стане.
Илайджа греши!
Кога се е срещал с Илайджа? - Ходихме заедно.
Никой не му вярва.
Чуй ме, Джоузеф.
Когато хората боледуват продължително, като Илайджа...
умът им също се разболява. Започват да си въобразяват неща.
Той ми каза какво си мисли за татко ти, но то не е вярно.
Ще ти докажа.
Помниш ли историята за момчето, което едва не се удавило?
Аз съм това момче.
Лъжеш. - Не лъжа, просто бях забравил.
Баща ти се нарани и в колежа.
Знаеш го много добре.
Недей, той ще умре, Джоузеф.
Ще стрелям само веднъж.
Джоузеф, послушай майка си...
Не се страхувай.
Джоузеф...
ако натиснеш спусъка, ще си отида.
Разбра ли? Ще замина за Ню Йорк!
Прав си...
куршумът ще отскочи от мен и няма да ме нарани.
Но аз ще се кача горе...
ще си събера багажа и ще замина.
Защо?
Защото мислех, че сме приятели.
Приятелите се слушат един друг.
И не се стрелят, нали, Одри?
Никой не стреля по приятелите си.
Джоузеф!
Просиш си наказанието!
Аз съм ти баща и ти казвам да оставиш пистолета веднага!
Едно!
Две!
Проследих типа с камуфлажното яке.
Наистина имаше сребрист пистолет с черна дръжка в задния джоб.
Наистина ли пострада при онази катастрофа в колежа?
Защото аз мисля, че си симулирал.
Използвал си удобния случай да прекратиш футболната си кариера.
И мисля, че си го сторил заради жена.
Има логика в това.
Футболът е занимание за 10 години.
А любовта...
за цял живот.
Тази тъга, която изпитваш сутрин...
Мисля, че знам от какво е.
Може би не правиш това, което трябва.
Много пистолети са с черна дръжка.
Имах 50% шанс да отгатна.
Не изглеждаше да налучкваш. - Стига!
Не ми се бъркай в живота!
Синът ми едва не ме застреля!
Не съм казал, че не можеш да бъдеш убит.
Жена ми беше права.
Но си оцелял при три злополуки.
И аз съм боледувал.
Бил съм цяла седмица в болница от пневмония.
Едва не съм се удавил.
Две деца ме бутнали в басейна и съм се нагълтал с вода.
Докато разберат, съм щял да умра.
Героите не умират така.
Само на обикновените хора се случва.
Не искам да те виждам повече.
И стой далеч от семейството ми.
Ей, човече, мина осем. Хайде, избирай, че си тръгвам.
Само дано не лъскаш бастуна на японските комикси!
О, не знаех, че си в...
Избери си нещо най-после.
Бавачката дойде.
Искаш ли да го отложим?
Не, напротив.
Винаги можем да излезем.
Не лъжи.
Нищо ми няма, малко съм объркан.
Ще пийнем по едно и ще се приберем.
Виж какво, ще те изкарам отвън.
Размишлявай си на тротоара.
Крайно време е да хапна нещо.
По дяволите!
Не ми пука, че си в количка! Ще викна ченгетата!
Писна ми от теб, ненормалнико! Сега вече загази!
ОХРАНИТЕЛЯТ
Колко ви дължа за това?
Ръжда? - Да.
Като цвят, не самата ръжда.
Например ръждиво оцветено дърво.
Не го знаех.
Аз още си харесвам кафяво.
Добре, мой ред е.
Любима песен?
"Мека и влажна" на певеца, доскоро известен като Принс.
Моля?
Нали се разбрахме да не лъжем?
"Мека и влажна"...
Много интересно.
Мой ред е.
Кога за първи път ти мина през ума...
че може да не се получи между нас?
Това не влиза в играта.
Нали сме на първа среща? Нямаме правила.
Не знам със сигурност.
Помисли си.
Ами играта?
Приключи, аз победих.
Може и да не е определен момент.
Една нощ сънувах кошмар...
и не те събудих, за да ми кажеш, че всичко е наред.
Мисля, че тогава се започна.
Това брои ли се?
Брои се.
Умишлено ли не допускаш Джоузеф и мен до себе си?
Да.
Защо?
Не знам.
Нещо ми липсва, Одри.
Нещо не е както трябва.
Мразиш ли ни, Дейвид?
Мразиш ли живота си?
Можеше да поемеш по друг път след колежа.
Изборът бе в твои ръце.
Дори ако трябваше да се разделим, не бих ти пожелала онази травма.
Ти имаше голям талант.
Не съм искала да го загубиш.
Знаеш го, нали?
Търсиха ви два пъти, след като Джоузеф си легна.
Единият път беше, докато говорех по телефона със сестра ми...
Кой ни търси?
От Ню Йорк за някаква работа.
Искали да ви наемат.
Не знаех, че се местите. Благодаря, че ми казахте.
Нямаше да се местим всички.
Второто обаждане е записано на секретаря.
Страхотно.
Да бъдем честни...
още сме съвсем в началото.
Не мога да очаквам да се откажеш от всичко след една среща.
Дори и да заминеш, ще продължим връзката си.
Само че нещата ще стават бавно.
В края на краищата, може да е за добро.
Все пак не се познаваме от вчера, може да понесем една раздяла.
Така че мога да ти кажа само: Поздравления!
Дейвид, Илайджа е.
Беше толкова очевидно.
Припомних си го от Сенчъри Комикс - 117-и брой.
Коалицията на злото се опитва да намери слабото място на героя...
защото всеки герой има слабост, както и ти.
Твоите кости не се чупят, моите - напротив, това е ясно.
Твоите клетки не реагират на бактерии и вируси като моите.
Ти не се разболяваш, за разлика от мен, това също е ясно.
Но по някаква причина и двамата реагираме еднакво на вода.
Ако я пием бързо, се закашляме...
ако ни влезе в дробовете, се давим.
Колкото и нереално да звучи, ние с теб сме свързани.
На една права сме, макар и на срещуположните й краища.
Важното е, че сега разбрахме нещо ново.
Имаш слабо място - водата.
Тя е твоят криптонит.
Чуваш ли ме, Дейвид?
Одри!
Одри...
Какво стана?
Помислих, че съм мъртва.
И аз.
Добре ли е?
Май кракът й е счупен.
А вие ранен ли сте?
Ранен ли сте?
Не бях ранен при катастрофата.
Никога не съм се наранявал.
Какво трябва да направя?
Върви сред хората.
Няма да ти се наложи да чакаш.
Нормално е да се страхуваш...
защото няма да е като в комиксите.
Истинският живот не се побира в малките кутийки, които рисуваме.
Онази на първия ред.
Зад нея.
Да, точно тази.
Върви си в Африка!
Ей, как се казваш?
Май си препила.
Може ли да вляза?
Кой сте вие?
Харесва ми домът ви.
Може ли да вляза?
Откъде-накъде?
Не може да влезете.
Сигурен ли сте?
Но какво...
ПОДДРЪЖКА
Спокойно...
Имах лош сън.
Вече свърши.
Как можа да си го помислиш!
Питам те.
Правя ти пържени филийки.
Мислех си за Илайджа Прайс.
Ако се обади пак, ще повикам полиция.
СПАСЕНИ
Ти беше прав.
Една от ранните рисунки на Йохан Дейвис.
Виждате ли очите на злодея?
По-големи са от очите на другите герои.
Намек за изкривената перспектива, в която те виждат света.
Леко встрани от нормата.
Не изглежда страшен.
Така казах и аз на сина си.
Той ми отговори, че злодеите са два вида.
Злодеят боец...
който се сражава с героя с юмруци...
и истинската заплаха - умният злодей...
който води битката с хитрост.
Вие ли сте майката на Илайджа? - Да.
Помагам му с разпродажбата.
Приятно ми е, Дейвид Дън.
Разказвал ми е за вас.
Каза, че сте се сприятелили.
Така е.
Днес му върви.
Гордея се него.
Той много преживя.
Имаше моменти, когато си мислех, че се е предал.
Тежки времена.
Но той се справи.
Оцеля.
Той е цяло чудо.
Така е.
Ще му кажа, че сте тук. - Благодаря.
Започна се.
Кажи ми нещо, Дейвид.
Когато се събуди тази сутрин...
беше ли още там?
Тъгата ти...
Не.
Време е да си стиснем ръцете.
От 25 години работя в тази сграда...
знам всичките й тайни.
Тайни ли?
Например, ако стане пожар на първия, втория или третия етаж...
всички в хотела ще изгорят живи.
Тук е забранено за пътници.
Знаеш ли кое е най-страшното?
Да не знаеш мястото си в света.
Да не знаеш защо си тук.
Толкова ужасно чувство.
Какво си направил?
Почти бях изгубил надежда.
Толкова пъти си задавах въпроса...
Убил си всичките тези хора.
Но те намерих.
Толкова много жертви...
за да те намеря.
Господи...
Сега, когато знам кой си ти...
знам и кой съм аз.
Не съм грешка на природата.
Животът ми има смисъл.
Знаеш ли как се познава злодея в комиксите?
Той е точна противоположност на героя.
Понякога са приятели, както ние с теб.
Трябваше да разбера истината много отдавна, Дейвид.
Децата знаеха.
Дейвид Дън заведе полицията в "Ограничен тираж"...
където бяха открити доказателства за три терористични акта.
Казваха ми Стъкления човек.
Илайджа Прайс се намира...
в институция за психично болни престъпници.
Ripped by Blink182