POVPREČNI STRIP IMA 35 STRANI IN 124 ILUSTRACIJ …
CENA ENEGA IZVODA SE GIBLJE MED 1 $ IN VEČ KOT 140.000$.
V ZDA VSAK DAN PRODAJO VEČ KOT 172.000 IZVODOV …
TOREJ VEČ KOT 62.780.000 NA LETO.
POVPREČNI ZBIRATELJ IMA 3.312 STRIPOV
IN ZA NJIHOVO BRANJE PORABI ENO LETO ŽIVLJENJA.
VELEBLAGOVNICA V FILADELFIJI, 1961
Gospod Mathison. Zdravnik je.
Se dobro počutite? –Rešilec je na poti.
Hvala.
Že ima ime?
Elija.
Je normalno, da tako joče?
Ga lahko dobim nazaj?
Kaj se je zgodilo med porodom? –Nič. Hitro je šlo.
Dojenček je hotel ven. Ni bilo težav.
Vam je padel iz rok? –Kaj?
Vam je dojenček padel na tla? –Ljubi bog, ne!
Obvestite prvo pomoč, da je hudo.
Kaj takega še nisem videl.
Kaže, da je otrok utrpel nekaj zlomov, ko je bil v maternici.
Roki in nogi sta zlomljeni.
NEZLOMLJIVI
Vzhodna proga, vlak 177. Naslednja postaja Filadelfija.
Ste sami?
Ja.
Nekdo je pustil revijo. Vas zanima?
Lahko dobim tisto?
Hvala. –Imate radi šport?
To je moje delo. Zastopam atlete. Športna agentka sem.
Iščete kakega sinhronega plavalca?
Nameravam se lotiti tega. –Zanimivo.
Bojim se vode. Je to ovira?
Zastopate koga v Filadelfiji?
Dobim se z igralcem z univerze Temple. Stranski branilec je.
Fant ima 185 cm in 95 kg.
Njegov čas na 37 m je 4,3 sekunde. Nekega dne bo bog.
Imate radi nogomet?
Ne preveč.
David Dunn.
Kelly. Lepo, da sva se spoznala.
Enako.
Koliko časa boste v Filadelfiji?
Poročena sem. –Odlično. –Žal mi je.
Kaj pa govorite?
Napak ste razumeli. Hotel sem samo reči …
Poiskala bom drug sedež.
Nisem imel namena …
Nekaj vagonov je še v ognju in razbitine so vsepovsod.
Ta trenutek še ne vemo, kako bodo reševalci prišli tja.
Gledate neposredne posnetke iztirjenega vlaka št. 177.
Prenos je omogočil SkyCam 4.
Videti je kot reševalni avtomobil, za njim jih je še več.
Ne vem, kako blizu bodo uspeli priti, drevje in grmičevje je gosto.
Reševanje bo težavno.
OČKA PRIDE Z VLAKOM ŠT. 177 OB 15.40
Jaz sem dr. Dubin. Na urgenci filadelfijske bolnišnice ste.
Preživeli ste hudo nesrečo. Poglejte me.
Kako se počutite?
V redu. –Nekaj vprašanj imam za vas.
Imate težave s srcem ali astmo? –Ne.
Z ledvicami ali ledvičnimi kamni? –Ne.
Alergijami? –Ne.
Kje ste sedeli?
Pri oknu. –V potniškem vagonu?
Ja.
Kje so drugi potniki? –Je bila vaša družina z vami?
Ne.
Ste vstali s sedeža?
Ste prepričani, da ste bili v potniškem vagonu?
Ja.
Zakaj tako strmite vame?
Vaš vlak je iztiril. Očitno tehnična napaka.
Našli so samo dva preživela. Vas in tega moškega.
Z odprtim zlomom lobanje in zmečkano levo stranjo.
Naj vam odgovorim: Iz dveh razlogov strmim v vas.
Prvič, ker boste čez nekaj minut uradno edini preživeli.
In drugič, ker nimate zlomljene niti ene kosti.
Še praske niste staknili.
David?
Kako je bilo v New Yorku?
Mislim, da ne bom dobil službe.
Ampak … Kljub temu se bom preselil tja.
Vendar …
Ne še zdaj.
Lahko noč.
Sara Elaston … socialna delavka centra Broad & Locust.
Molimo za tvojo dušo.
Kevin Elliot, poslovnež … oče šestih otrok.
Molimo za tvojo dušo.
Glen Stevens …
raziskovalec na področju levkemije, univerza Drexel.
Molimo za tvojo dušo.
Jennifer Pennyman … učiteljica 3. Razreda osnovne šole Jefferson.
Molimo za tvojo dušo.
OMEJENA IZDAJA
Koliko dni v svojem življenju si bil bolan?
Ja? –Je Noel v pisarni, gospa?
Ne, ni ga.
Brala sem o tebi.
Tudi jaz sem imela nesrečo. Konj me je skoraj poteptal.
Ubiti smo ga dali.
Žalostna zgodba.
Bi ga nekaj vprašali v mojem imenu? –Kar povej.
Naj preveri, koliko dni bolniške sem vzel, odkar sem tu.
Je to vse? –Ja, gospa.
Hvala.
Zdravo, Noel.
Si se udaril v glavo na tistem vlaku in spet obudil možgane?
Kaj? –40 dolarjev.
Kaj je z njimi? –40 dolarjev poviška na teden, nič več.
Res je. Niti enega dneva bolniške nimaš.
Pet let nič. Hočeš, da ti zvišam plačo.
Zvit način, da dokažeš svoje.
Je z Josephom vse v redu? –Ja, spi.
Nekaj bi te vprašal.
Zvenelo bo čudno, toda pomisli za hip.
Se spomniš, kdaj sem bil zadnjič bolan?
Ne vem.
Kar nekaj časa bo že.
Vem, da letos nisem bil bolan.
Se spomniš, da bi bil?
Točnega dneva že ne.
Zakaj sprašuješ?
Audrey, sem bil sploh kdaj bolan?
V treh letih, odkar smo v tej hiši? V starem stanovanju?
Pred Josephovim rojstvom? Pred najino poroko?
Ne spomnim se.
Se ti ne zdi čudno …
da se ne spomniš, da bi imel kdaj prehlad ali vneto grlo?
Kaj naj to pomeni?
Da sva preveč utrujena, da bi se spomnila.
Dovolj je ždenja v sobi. Dovolj dolgo sem to dopuščala.
Ne grem več ven. Ne bom se več polomil. Nikoli več.
Nič ne moreš zoper to. Lahko padeš med stolom in tvjem.
Če bog tako hoče, se bo zgodilo.
Ne boš se izognil temu, če boš tičal v sobi.
V šoli me zmerjajo z gospodom Steklenim, ker sem kot steklo.
Če se boš zdaj odločil …
da se boš bal …
ne bo več poti nazaj.
Vse svoje življenje in za zmerom se boš bal.
Darilo imam zate. –Zakaj?
Pozabi ta zakaj.
Ga hočeš ali ne?
No, potem ga pojdi iskat. –Kje je?
Na klopci. Čez cesto.
Saj ga bo kdo vzel.
Potem pojdi čimprej ponj.
Cel kup sem jih kupila.
Vsakič, ko se boš odločil priti sem, te bo čakal eden.
Pravijo, da ima presenetljiv razplet.
Iz domače zbirke Fritza Campiona.
Še preden se je na policah pojavila prva številka stripa.
Klasični spopad dobrega in zla.
Pravokotna čeljust, značilna za stripovske junake.
V primerjavi s telesom je glava jaguarja zelo velika …
kar je značilno za negativce.
To pa, kar je opazno, in jo naredi za nekaj posebnega …
je realistični prikaz junaka.
V stripu so preveč poudarjeni …
kar je običajno.
To je klasično delo.
Zavijte jo.
Modro ste se odločili.
Poba bo ponorel od sreče.
Bi to ponovili, prosim? –Darilo za mojega sina Jeba.
In koliko je star? –4 leta.
Ne.
Ne, ne in ne.
Pojdite. Takoj.
Kaj sem rekel? –Vidite kakega telebajska tukaj?
Nosim morda plastično priponko z imenom?
Vidite kje Azijčka s topim pogledom …
sedeti v otroškem helikopterju na kovance?
Ne? No, take reči imajo v trgovini z igračami.
Najbrž mislite, da ste tam, ker kupujete za mulca Jeba.
Eden od naju se je hudo zmotil …
in je drugemu tratil dragoceni čas.
To je galerija, prijatelj. In to je umetniško delo.
OMEJENA IZDAJA
Naročiti se morate.
Dobil sem vaše sporočilo. –Čestitam, nabiralnik imate.
Razstava bo čez 14 dni.
Bilo je za brisalcem mojega avta.
Kako prepričani ste, da niste nikoli zboleli? –75 %.
No, povsem prepričani niste.
Prva luknja v moji teoriji.
Kar se da skeptičen bom o vsem tem. –O čem?
Mislim, da niste bili nikoli poškodovani. Se motim?
Očka je bil poškodovan.
Ima otrok prav?
Da, gospod. Na kolidžu sem imel avtomobilsko nesrečo.
Hudo? –Nikoli več ni igral nogometa.
Druga luknja v teoriji.
Precej velika.
G. Price, bi se pogovorila o vašem sporočilu?
Preučeval sem zgradbo stripov.
Tretjino življenja sem prebil v bolnišnicah in samo bral.
Stripi so ostanek starodavnega prenosa vedenja zanamcem.
Egipčani so risali na stene.
Narodi vsega sveta ga še zdaj prenašajo v slikovni obliki.
Stripi so morda vedenje, ki ga je nekdo občutil ali okusil.
To izkušnjo in to vedenje je prežvečil komercialni stroj …
ga okrancljal in upodobil v kupcu privlačni obliki.
Mesto je videlo veliko nesreč, jaz sem prebral vse o njih.
O posledicah letalske nesreče, grozotah hotelskega požara.
Prežal sem na določeno kombinacijo besed.
Ni je bilo.
Potem pa so nekega dne poročali o železniški nesreči …
in zaslišal sem jih.
"Preživel je en sam in kot po čudežu brez praske."
Imam bolezen, ki ji pravijo osteogenesis imperfecta.
Prirojeno napako.
Moje telo ne tvori določene beljakovine, zato so kosti …
zelo porozne, zelo krhke.
Kljub 54 zlomom imam blažjo obliko te bolezni. Tip 1.
So še tipi 2, 3 in 4.
Tisti s tipom 4 ne živijo dolgo.
In tako se mi je posvetilo:
Če obstaja človek kot jaz na enem koncu mavrice …
je lahko na drugem nekdo, ki je moje popolno nasprotje?
Nekdo, ki ne zboli in se ne poškoduje …
a se tega verjetno sploh ne zaveda.
Človek, o kakršnem govorijo te zgodbe.
Ki je tu zato, da varuje vse nas …
da pazi na nas.
Mislite, da je moj očka. –Zdajle nič ne mislim.
To je le možnost.
Ki je komaj verjetna.
Joseph, niti požirka vode ne spij več.
Vrzi ga v smeti. –Ampak. –Takoj, prosim.
Pri svojem delu srečujem veliko vam podobnih.
Izberete nekoga, ki ga hočete izrabiti …
mu natvezete neverjetno štorijo …
ki ima en sam moto:
Potrebujem številko kreditne kartice, skromno predplačilo.
To jutro sem prvič odprl oči, ne da bi občutil …
žalost.
Upal sem, da ima pisec sporočila odgovor zame.
Zdaj bova odšla.
Vso srečo z razstavo. –Kakšno službo imaš, David?
Rekel si, da srečuješ meni podobne. Kaj pravzaprav delaš?
Na univerzitetnem štadionu sem varnostnik.
Domačin edini preživel smrtonosno železniško nesrečo
Bojevniki na poti k osvojitvi prvenstva
Zvezdniški igralec ranjen v hudi avtomobilski nesreči
Edini preživeli smrtonosne železniške nesreče
Odločila sem se.
Le nekaj bi te vprašala. Lahko si povsem odkrit.
Pripravljena sem in prenesla bom kakršen koli odgovor.
Si bil z drugo? Odkar imava težave?
Ne bo me prizadelo.
Samo vedeti moram. Me razumeš? Ne bo vplivalo name.
Ne.
Oprosti mi, David.
Kakorkoli že, odločila sem se …
da bi rada začela znova.
Želim si, da bi bilo tako kot na začetku.
Nekaj izjemnega je, da si živ stopil s tistega vlaka.
To razumem kot drugo priložnost.
In prav bi mi bilo, če bi me kdaj povabil ven.
Dunn tukaj.
Jenkins. Pri vhodu 17–C imam tipa s ponarejeno vstopnico.
Pravi, da te pozna, imena pa noče povedati.
Kakšen je?
Zakaj, misliš, si od vseh poklicev izbral prav varovanje?
Čuden človek si.
Lahko bi bil računovodja, imel telovadnico, restavracijo.
Lahko bi izbral eno od tisoč stvari, na koncu pa varuješ ljudi.
Sam si se tako odločil in to se mi zdi zelo zanimivo.
Samo številko kartice mi povej.
To zadnje je bilo šala.
Občuduješ ta šport, kajne? –Začenja me zanimati.
Najbolj natrpano je 10 minut pred prvim udarcem.
Rich, osebni pregled. Oprosti za hip.
Je kaj narobe?
Visoki moški v vojaški vetrovki.
Včasih imajo ljudje orožje, zraven pa še preveč spijejo.
Če gre njihovemu moštvu slabo, pride do česa hudega.
Osebna preiskava jih odvrne od nošenja orožja.
Če ga ima, bo stopil iz vrste.
Sedež imaš zgoraj v rumenem delu.
Res je najviše, a vsaj pljuvali ne bodo nate.
Kako si vedel, da ima tisti tip orožje?
Saj ne vem.
Morda zaradi vojaške vetrovke.
Takšni se radi važijo z noži in podobnim. –Je imel nož?
Mislil sem, da je imel nekaj, ja. –Toda ne noža.
Zazdelo se mi je …
da ima za pasom srebrno pištolo s črnim kopitom.
Kakršne vidiš na tv.
Imaš občutek za te stvari? –Katere?
Da veš, ali je kdo kaj zagrešil?
Ja. –Si ga poskusil razviti?
Ne vem, o čem me sprašuješ. –O tvoji sposobnosti.
Med tekmo moram biti ob igrišču. Tvoj sedež.
Imajo jih tudi junaki iz stripov:
Nevidnost, rentgenski vid in podobno.
Dovolj. Te igre se ne grem več.
So le ekstremne oblike resnice.
Morda temeljijo na preprosti stvari, kot je instinkt.
Morda ni imel ničesar.
Morda pa je imel srebrno pištolo s črnim kopitom.
Iti moram.
Vem. Takoj pridem dol. –Še zadnje vprašanje.
Tista nesreča z avtom. Je bil še kdo vpleten?
Moja žena Audrey. Bila je z mano v avtu.
Lepo življenje ti želim, Elija.
Drugič kupi vstopnico pri pooblaščenem prodajalcu.
Prihajam.
… preiskava ostankov vlaka 177 v skladišču Eastraila.
Mestni svet podpira strožji zakon o nadzoru in vzdrževanju …
železniškega transporta v Filadelfiji in okolici.
Počakaj!
Samo nekaj bi te rad vprašal.
Očka!
Veš, kako huda bi bila mama, če bi vedela, da igraš nogomet.
Ji boš povedal?
Bi igral za prednost?
Proti velikemu igralcu, kot si ti. V nasprotni ekipi.
Potterjev bratranec je. Stranski branilec z univerze.
Profesionalec bo. Pravijo, da preteče 37 m v 4,3 sekunde.
Sem slišal. –Lahko ga premagaš, očka.
Skupaj jih dajva. –Noter grem.
Samo en niz. Rekel sem jim, da si prva liga.
Zakaj? –Samo enega! –Noter grem, opravke imam.
Kakšne? –Trenirati moram. –Pomagal ti bom. –Ni treba.
Ne morem igrati, trenirat grem z očetom.
Koliko si dal gor?
Preveč. To je 120 kg.
Koliko lahko dvigneš?
Toliko še nisem nikoli.
To je lahko nevarno, Joseph.
Pojdi gor in pusti, da končam. –Snel jih bom, če to hočeš.
Misliš, da bi premagal Brucea Leeja?
Ne.
Če bi obvladal karate? –Ne.
In če ne bi smel brcati, ti pa bi bil besen nanj?
Ne.
Koliko si snel?
Zlagal sem se.
Dodal si?
Koliko?
140 kg.
Dodajva še malo.
Prav.
Stopi stran, zaradi varnosti.
Še?
Tega ne smeš početi. Saj veš to, kajne?
Kaj bi storil, če bi šlo kaj narobe? –Poklical bi mamo.
Tako je prav.
Koliko si dodal tokrat?
Vse.
Kaj še lahko uporabiva?
Koliko je zdaj?
Koliko, očka?
Približno 175 kg.
Zlom pete dlančnice desne roke …
večkratni zlomi šestega, sedmega in osmega rebra.
Najhujši je spiralni zlom desne noge. Na 14 mestih.
Dobesedno zdrobila se je.
Pravijo mi gospod Stekleni. –Kdo? –Mularija.
Se dobro počutite? Naj nadaljujem?
Namestili smo vam vijake. Dva meseca boste v vozičku.
12 do 14 mesecev boste hodili z berglami.
8 dni bolnišnice, nato 9 do 12 mesecev fizioterapije.
Proti bolečinam se predpiše običajne odmerke morfija …
Tisti za ob desetih je tukaj. Davi so ga odpustili.
Hvala.
Elija, kajne?
S temle bomo preprečili atrofijo noge.
Krepi stegensko mišico.
Koliko časa ste poročeni?
Dvanajst let. –Kako sta se našla?
Malce sem živčen. Kadar sem živčen, preveč sprašujem.
Avtomobilska nesreča.
Zdaj mi morate povedati kaj več.
Bil je vrhunski športnik in skupaj sva doživela nesrečo.
Avto je obrnilo. Bila sva poškodovana, zato ni več igral.
Če se to ne bi zgodilo, ne bi bila skupaj. –Kako?
Raje govoriva o vašem okrevanju. –Ni treba odgovoriti.
Povejte mi kaj več o tem stroju za mišice.
Preprečuje atrofijo …
Preprosto, ne bi mogla živeti z igralcem nogometa.
Ne sovražim igre in občudujem potrebno veščino.
Tako kot druge, je tudi mene prevzel kot igralec.
Toda nogomet je v mnogočem nasprotje tega, kar počnem.
Bolj ko škoduješ nasprotniku, bolj si nagrajen.
Nasilen je, tega pa v življenju ne maram.
Ljudje ne razumejo, ampak …
Kakorkoli že … usoda je poskrbela, da je nogomet odpadel.
In vsi so živeli srečno do konca dni.
Tako nekako. –Kateri del telesa si je poškodoval David?
Kdo pravi, da mu je ime David?
VARNOSTNA SLUŽBA
737 strmoglavi pri vzletu. 172 mrtvih, preživel ni nihče.
Požar v hotelu. 211 mrtvih, nobenega preživelega.
12 km pred mestom iztiri vlak.
131 ljudi umre, preživi en sam.
Povsem nepoškodovan. Z vašim možem sem govoril o tem.
Omenil sem precej neverjetno razlago.
Zdaj pa vedno bolj verjamem, da ta razlaga …
ni več tako neverjetna.
In katera je to?
Naš čas ni nič posebnega, ga. Dunn.
Ljudje izgubljajo upanje. Mnogi težko verjamejo …
da se v njih ali v drugih skriva nekaj izjemnega.
Upam, da nimate teh predsodkov.
Oprostite, gospod.
Bi stopili iz vrste, prosim?
Na štadionu smo že imeli težave s preprodajalci mamil.
Vam smem pregledati žepe?
Dvignite roke, prosim.
Dvignite jih.
Jih lahko zdaj spustim?
Smem iti?
Upam, da jih boste našli.
Hej, Dunn.
Pravkar sem stopil v pisarno. Tvoj sin je ranjen.
Kje je? –V šoli na gledališki vaji. Hoče, da prideš tja.
Je to tvoj oče?
Stavim, da ga moj lahko pretepe.
Vztrajal je, da pokličemo vas.
Res pa je, da smo vas težko našli. Niste na spisku.
Audrey skrbi za te reči. –Katere?
V zvezi z Josephom.
Ga moram s čim namazati?
Ne. Bolj ga je prizadelo čustveno, kot pa telesno.
Huje je bilo, ko sem vas poslala v bolnišnico.
Kako? –Takrat sem imela pisarno na drugi strani stavbe.
Ne spominjaš se me, kajne?
Ne, gospa. –Bila sem rdečelasa.
Bil si malo mlajši od Josepha, ko se je zgodilo.
Ali veš, da smo zaradi tebe spremenili
pravila obnašanja v bazenu?
Otroci še zdaj govorijo o tem, kot da bi šlo za duhove:
"Veš, da se je v tem bazenu skoraj utopil neki mulc?
Celih 5 minut je ležal na dnu …
in ko so ga izvlekli, je bil mrtev."
Kar naj govorijo. Zaradi tega so pazljivejši.
Se še bojiš vode?
Bila sta Potter in še eden.
V garderobi sta se spravila na neko Kitajčico.
Dobrim ljudem moraš pomagati, če jim trda prede, je tako?
To je tvoje pravilo, ne? Pravilo junakov?
Poskusil sem ju ustaviti,
toda tiščala sta me k tlom, da nisem mogel vstati.
Ker si moj oče, sem mislil,
da sem tak kot ti.
Ampak nisem.
Tak si kot jaz.
Oba sva ranljiva.
Čisto običajen človek sem. –Ne, nisi.
Zakaj to neprestano govoriš?
Danes me je v centru obiskal Elija Price.
Jezus.
Ničesar ni storil. Samo svojo teorijo mi je razkril.
Žalostno, kako se spremenijo. Izgubijo stik z realnostjo.
Joseph, kaj, hudiča, počneš? –Mojbog.
Ne verjameš. Dokazal ti bom, da ne moreš biti ranjen.
Ni nabita. Ne ve, kje hranim naboje.
V trofeji za najboljšega novinca.
Si jo napolnil?
Ne boš ranjen. –Elija se moti.
Kdaj ga je spoznal? –Bil je z mano.
Nihče mu ne verjame. –Poslušaj me, Joseph.
Če so ljudje dolgo bolni ali poškodovani, kot Elija …
jim zboli razum. Mislijo o stvareh, ki niso resnične.
Povedal mi je, kaj misli o tvojem očetu. To ni res.
Dokazal ti bom.
Se spominjaš zgodbe o fantu, ki se je skoraj utopil?
Jaz sem bil. Skoraj bi umrl. –Lažeš. –Ne, pozabil sem.
Ko je bil na kolidžu, se je poškodoval. Vse veš o tem.
Nikar. Umrl bo, Joseph. –Samo enkrat ga bom ustrelil.
Poslušaj svojo …
Ne boj se.
Če pritisneš na petelina, bom odšel. Razumeš? Odšel bom v New York.
Prav imaš. Če me ustreliš, se bo krogla odbila od mene
in nič mi ne bo.
Toda potem bom šel gor, spakiral in odšel v New York.
Zakaj? –Ker sem mislil, da postajava prava prijatelja.
Prijatelji pa prisluhnejo drug drugemu.
Ne streljajo se, kajne, Audrey?
Prijateljev se ne strelja.
Joseph!
Tole se ne bo dobro končalo!
Tvoj oče sem in ukazujem ti, da odloži hudičevo pištolo!
Ena.
Dva.
Sledil sem tipu v vojaški vetrovki.
Za pasom je imel srebrno pištolo s črnim kopitom.
Si bil res poškodovan v tisti nesreči?
Mislim, da si se pretvarjal.
Končal si z nogometom, ne da bi silili vate z vprašanji.
Mislim, da si to storil predvsem zaradi ženske.
Logično. Nogomet traja največ … deset let?
Toda ljubezen … je za zmerom.
In tisto, ko te za kratek čas zjutraj preplavi žalost …
Mislim, da veš, kaj pomeni.
Morda ne delaš tistega, kar bi moral delati.
Kopita pištol so ali črna ali srebrna. Imel sem 50% možnost.
Nisi ugibal. –Nehaj. Ne vpletaj se v moje življenje, Elija.
Sin me je skoraj ustrelil, da bi dokazal, da imaš prav.
Nikoli nisem rekel, da te ni mogoče ubiti. –Ni se motila.
Od treh strašnih nesreč si samo ti ostal brez praske.
Bil sem bolan.
Ko sem bil majhen, sem bil v bolnišnici zaradi pljučnice.
Skoraj sem se utopil.
Dva poba sta me tunkala, tako za hec, in popil sem vodo.
To me je skoraj ubilo.
Tako ne umirajo junaki, pač pa navadni ljudje, ne?
Ni potrebe, da se še kdaj vidiva.
Moji družini ne hodi blizu.
Hej, osem proč je že. Izberi kaj, iti moram.
Upam, da ne buljiš v japonske stripe in si ga mečeš na roko.
Nisem vedel, da si …
Izberi nekaj, prav?
Varuška je prišla.
Naj odpoveva? –Nič mi ni.
Lahko greva kdaj drugič.
Ne laži.
Dobro sem. Samo razburjen sem bil.
Bi šla samo na pijačo?
Poslušaj, ven te bom zapeljal.
Tuhtaj na pločniku. Nekaj moram pojesti.
Sranje!
Briga me, če si invalid. Še enkrat, pa pokličem kifeljce.
Dovolj imam, spaka. V keho greš.
Koliko stane tale?
Rja? –Ja.
Kot barva, ne kot rja.
Saj veš, rjasta barva ali les.
Tega nisem vedela.
Moja je še vedno rjava.
In zdaj jaz. Najljubša pesem?
"Soft and wet" od umetnika z imenom Prince.
Kaj?
Iskrena morava biti.
"Soft and wet".
Zelo zanimivo. –In spet jaz.
Kdaj si prvič
pomislil, da nama morda ne bo uspelo?
To ni igra. –Na prvem zmenku sva. Pravil ni.
Ne vem zagotovo. –Dobro premisli.
Kaj je z igro? –Končana je. Zmagala sem.
Morda ni bilo v določenem trenutku. Morda včasih.
Neke noči me je tlačila mora …
pa te nisem zbudil, da bi mi povedala, da je vse v redu.
Mislim, da je bilo takrat prvič.
Ali velja?
Velja.
Naju z Josephom zavestno ne pustiš k sebi?
Ja.
Zakaj?
Ne vem.
Ne počutim se sproščeno, Audrey.
Nekaj … preprosto ni v redu.
Nama zameriš, David?
Zaradi življenja, ki ga živiš?
Marsikaj bi lahko počel po kolidžu.
Izbral si sam.
Kljub možnosti, da greva narazen, ti ne bi želela poškodbe.
Tvoja telesna sposobnost je bila dar.
Nikoli si ne bi želela, da izgine.
Saj veš to, kajne?
Ko je šel Joseph spat, ste dobili dva klica.
Enkrat sem telefonirala, a ne dolgo.
Sestra si je delala trajno, pa je vtaknila glavo … –In drugi?
Nekdo iz New Yorka zaradi službe v varnostni.
Vzeli bi vas. Nisem vedela, da se selite. Hvala, ker ste povedali.
Ne bi se selili vsi.
Prvi klic je posnet na tajnici.
Krasno.
Bodiva iskrena. Šele na začetku sva.
Ne pričakujem, da bi najini življenji skrenili drugam
zaradi enega samega zmenka.
Čeprav boš šel v New York, ne bova odnehala.
Samo počasneje bo šlo.
Za končni izid je to vsekakor boljše.
Drugič ni kot prvič in ne pričakujem velikih strasti.
Toda prav je, da ti čestitam.
David, Elija tukaj. Bilo je tako očitno.
Doumel sem, ko sem prebral 117. številko Centuryja.
Koalicija Zla je poskušala odkriti slabosti nad-junakov …
ker jo ima prav vsak. Tudi ti.
Tvoje kosti se ne lomijo, moje se. To je jasno.
Tvoje celice drugače reagirajo na viruse in bakterije.
Ne zboliš, jaz pa. Tudi to je jasno.
Iz nekega razloga pa oba enako reagirava na vodo.
Če jo prehitro požirava, se daviva. Če zaide v pljuča, se utopiva.
Zdi se neresnično, toda povezana sva.
Kot da sva na nasprotnih koncih iste krivulje.
Zdaj veva nekaj, česar nisva vedela.
Imaš slabost. Vodo.
To je tvoj kriptonit. Me poslušaš, David?
Audrey?
Kaj se je zgodilo?
Mislila sem, da sem mrtva.
Jaz tudi.
Je vse v redu z njo? –Bojim se, da ima zlomljeno nogo.
In ti, si poškodovan? Si poškodovan?
Nisem se poškodoval v tisti nesreči. –David.
Nikoli še nisem bil poškodovan, Elija.
Kaj naj storim?
Pojdi nekam, kjer je veliko ljudi.
Ne boš dolgo iskal.
Nič hudega, če se bojiš,
ker ne bo tako, kot v stripih.
Resničnega življenja ne stlačiš v stripovske sličice.
Tamle v sprednji vrsti.
Druga.
Ja, druga.
Poberite se nazaj v Afriko!
Kako ti je ime?
Preveč si popila.
Lahko vstopim? –Kdo ste?
Všeč mi je vaša hiša.
Lahko vstopim? –Kaj to pomeni?
Ne, ne morete vstopiti.
Si prepričan?
Kaj hoče …
Je že dobro.
Tlačila me je mora.
Minilo je.
Ne morem verjeti, da si pomislil na to. –Samo sprašujem.
Prepečenec delam.
Razmišljala sem o Eliji.
Če spet pride, bi morali poklicati policijo.
Prav?
Prav.
REŠENA
Imel si prav.
To je ena od Davisovih zgodnjih risb.
Vidite zlobneževe oči? Večje so kot oči drugih likov.
Namigujejo na njihov rahlo izkrivljen pogled na svet.
Rahlo nenormalen. –Ni videti strašen.
To sem tudi jaz rekla sinu.
Pravi, da sta vedno dve vrsti:
Zlobnež-vojak, ki se z junakom bori z rokami …
in prava grožnja …
briljantni nad-nasprotnik, ki se bori z razumom.
Ste vi Elijeva mati? –Ja. Pomagam pri prodaji.
Me veseli. David Dunn.
Govoril je o vas. Pravi, da postajata prijatelja. –Ja.
Videti je, da se danes dobro počuti.
Ponosna sem nanj.
V življenju je veliko pretrpel.
Bili so trenutki, ko sem se bala, da se bo zlomil.
Hudo je bilo.
Toda izvlekel se je. Zares izvlekel.
Neke vrste čudež je.
Res je.
Povedala mu bom, da ste tu. –Hvala.
Začelo se je.
Povej, David.
Si jo še čutil, ko si se zjutraj zbudil?
Žalost?
Ne.
Mislim, da je čas, da si seževa v roko.
25 let sem delal v tej stavbi. Poznam vse njene skrivnosti.
Skrivnosti?
Če bi kdaj izbruhnil požar v 1., 2. ali 3. nadstropju …
bi vsi v hotelu živi zgoreli.
Potnikom vstop ni dovoljen.
BLATNI PLAZ V MEHIKI
Veš, kaj je najstrašnejše od vsega?
Če ne veš, kam v tem svetu sodiš.
Če ne veš, zakaj si tu.
To je strašen občutek.
Kaj si storil?
Skoraj sem izgubil upanje.
Tolikokrat sem dvomil vase.
Ubil si vse te ljudi.
Toda našel sem tebe.
Toliko žrtev,
samo da bi te našel.
Jezus Kristus.
Zdaj, ko veva, kdo si …
tudi jaz vem, kdo sem.
Nisem spodrsljaj.
Vse ima svoj smisel.
Kako v stripu veš, kdo bo glavni negativec?
Popolno nasprotje junaka.
In največkrat sta prijatelja, kot ti in jaz.
Že zdavnaj bi moral vedeti. Veš zakaj, David?
Zaradi otrok.
David Dunn je pripeljal policijo do Omejene izdaje …
kjer so našli dokaze za 3 teroristična dejanja.
Rekli so mi g. Stekleni.
Elija Price je zdaj v kaznilnici za mentalno bolne.
Prevod - RETAiL
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija