P&W TEKSTILER TALLINN I ESTLAND
Hvad fanden…?
Vi har ikke fået leveret råmaterialer i to uger.
Nu har vi heller ingen strøm.
De må have lukket den i nat. Hvorfra ved du, det skete 02.15?
-Hvor er de andre? -Sygemeldt.
Hvad sagde politiet?
At de ikke kan gøre ret meget.
Jeg gennemgik tallene i går aftes.
Lukker vi fabrikken nu, kan vi klare tabet.
Om 20 minutter skal vi møde Nikolaus Lehman.
-Hvad har du sagt til ham? -Jeg sagde det, som det er.
At vi har problemer med lokale gangstere.
Vi udfører sikkerhedsarbejde over hele Europa nu.
Vi arbejder for over 200 selskaber, mest i østblokken og Tyskland.
Jeg har været i branchen i ti år.
Jeg har arbejdet for STASI. Og før det var jeg politimand i Berlin.
Så jeg kan sige, at jeg kender denne branche.
Problemerne i Østeuropa.
-Den her gangster… -Hvad hedder han?
Peter Kolk.
Han vil have 40% af overskuddet for at stoppe chikanen.
-Han kalder det "lokalskat". -Det er, hvad det hedder nu.
Er det ham?
Ja, det er ham.
-Kan du få fat i ham? -Han skal hente penge her i aften.
Fint. Hvis I engagerer mig, skal jeg forhandle for jer.
-Tage mig af alle jeres problemer. -Javel.
-Hvad vil det koste os? -Hele pakken? 20% af overskuddet.
Det er normalt honorar i Østblokken.
-Det er mange penge. -Og en masse sikkerhed.
Fint. Du får jobbet.
Hvor fanden blev Lehman af?
Hvad pokker…?
Hvad helvede…? Hvad fanden laver han?
Hvad fanden er det, de gør?
Så kan I godt åbne.
POLITIHUSET I GØTEBORG
Johan!
-Jeg vidste, du ville være her. -Skrivebordet gør mig skør.
-Din dom er kommet. -Det var da på tide.
-Hvad blev det? -Aner det ikke.
Men vi er blevet kaldt op til "lille mor".
Det er ganske vist ikke ulovligt at stikke af fra sine vagter.
Men du knuste et sikkerhedsglas i domhuset.
Den rude er betalt.
Straffen, som kun er bøder, får du…
…for at frihedsberøve kriminalassistenterne…
…Steen og Martinsson.
Og det med deres egne håndjern.
Jeg gjorde det for at få fat i en morder.
Er det ikke det, politiet skal gøre?
Du gjorde det for at komme ud af en situation,
du havde bragt dig selv i.
Kalder du det politiarbejde, er der noget, jeg vil vide,
før jeg beslutter, hvad der skal ske dig.
Ville du gøre det igen, hvis du havner i en lignende situation?
Uden tøven, ja.
Du siges at være svær at arbejde sammen med.
Du lytter ikke. Du lukker dine kolleger ude.
Er det ikke resultatet, der tæller?
Du ser ikke ud til at forstå, hvad den indstilling fører til.
-Nej, hvad fører den til? -Fascisme og et lovløst land.
-Din satan! -Hold ham fast!
-Stadig skrivebordstjeneste. -Jeg beklager.
-Du vidste, jeg ville blive slagtet. -Du må lære at tale deres sprog.
Jeg troede, vi talte samme sprog.
-Du forstår ikke, hvad jeg mener. -Hvad for noget?
Du lytter aldrig, og du lukker dine kolleger ude.
Og det er vanskeligt at arbejde sammen med dig.
-Så det der kom fra dig? -Ja, det gjorde det.
Javel. Kunne du ikke have sagt det til mig selv i stedet?
HER BOR NINA OG HELEN VELKOMMEN
-Hvor gammel blev han? -76.
Var det din far?
Nej, mere en slags reservefar.
-Og en god én. -Hvor er dine forældre da?
Jeg var så lille, da de døde,
at jeg ikke kan huske dem.
I overmorgen kommer mor og jeg hjem til dig.
Ja!
Gør nu ikke noget uden at spørge mormor.
Nej, det skal jeg nok lade være med.
Det bliver morsomt at møde dine barndomsvenner.
-Hej. -Hej, Johan.
-Hvordan går det? -Godt, tak.
-Rart, at du kunne komme -Jeg kunne jo godt lide din far.
Jeg ved det. Du kender jo Torbjørn og Lisbeth.
-Hej. -Hej, Johan.
-Helen. -Sven Persson. Velkommen.
-Jeanette, min kone. -Hej, Johan.
Lad os nu gå indenfor.
Jeg troede ikke, at du gik til begravelser.
-Hvad døde han af? -Det var hjertet.
Det ligger til familien.
Hav mig undskyldt.
-Hvordan går det med ham? -Problemerne i Estland dræbte ham.
-Hva'? -Nils, altså.
Nej … nej, skal vi ikke fylde lidt mere i glassene?
Hvad er der sket i Estland?
Jeg synes, den har noget.
-Er du og Johan gift? -Nej, det er vi ikke.
-Kender du Johan godt? -Ja, det kan man vel godt sige.
Han var forlovet med min søster Maria. Har han ikke fortalt det?
De var meget forelskede.
-Var det hende, der…? -Døde.
Er der nogen, der vil have lidt oveni?
-Du har vel hørt om ulykken? -Lidt.
Maria var jo kun 19, da hun blev mejet ned af en bilist.
Gravid i niende måned. Da Johan fandt hende i grøften,
var bilisten væk, og hun var død.
Efter nogle dage tog han til politiskolen.
Han kom ikke til Marias begravelse.
-Ved nogen hvorfor? -Nej, jeg ved det faktisk ikke.
Det må være første gang i alle de år, han er her.
-Hvad sagde du, han hed? -Nikolaus Lehman.
-Hvad var det, der skete? -Sven er så forbandet stædig.
-Men hvad skete der i Estland? -Du ved…
Vi havnede i… Det er en køn suppedas.
Hvad er denne Lehman for en fyr?
En tysk sikkerhedsekspert.
Sven bad ham gå ad helvede til, og så bare…
Der har været indbrud på kontoret under begravelsen.
Det er helt vildt. Hvem kan have gjort det?
-Er det din farfar? -Og far.
Dette billede findes der ikke noget negativ til.
Hvad er det her, Sven?
Denne … Nikolaus Lehman, hvem er han egentlig?
Hej. Jeg ville ikke forstyrre jer, før politiet var kommet.
-Det er godt, Gunnar. -Hvornår opdagede du det?
-Er det ikke Johan? -Jo.
Hej. Jeg opdagede det for tre timer siden og ringede straks til politiet.
-Har I noget? -Ingen tegn på indbrud.
Alarmen er ikke gået. I må have glemt at låse.
Alarmen var helt sikker sat til.
Det er ingen tegn på, at noget er brudt op.
Hvis Gunnar siger det, er det sandt.
I må skrive en liste over, hvad der mangler og er ødelagt.
Til forsikringsselskabet? Hvad vil politiet gøre?
Der er hustrumishandling i Jonstorp.
-Vi er færdige her. -Vent nu lidt.
-Må jeg snakke med jer? -Hvad vil du?
Det her er ikke et almindeligt indbrud.
I skal ikke skrive "intet fundet ved undersøgelse".
Vi kan jo ikke fastslå, det er et indbrud.
-Der ikke brudt noget op. -Netop. Og hvad siger det jer?
Det er en klar markering eller en trussel, ikke?
For fanden da! Hvad er det, du vil have?
Skal vi spekulere over nogle glasskår,
mens en åndssvag idiot banker sin kone?
Vores bil skal dække 9.000 km.
10-24 her. Vi tager ud til husspektaklerne.
-Hvad forventer du egentlig? -"Intet resulat", altså?
Hvad helvede tror du, Falk?
Hvorfor har du ikke fortalt om alle disse mennesker?
Og hvorfor har du ikke sagt noget om Jeanette?
Du er så hemmelighedsfuld. Du siger intet. Du forsvinder bare.
Jeg har brug for hjælp med noget. Nikolaus Lehman.
-Hvad hed han? -Nikolaus Lehman. Tysker.
-Kan du tjekke ham? -Hvorfor? Stod han bag indbruddet?
Jeg ved det ikke.
Stockholm lader mig ikke kontakte tysk politi
uden noget konkret.
Johan!
Der vil ikke ske en skid med den politianmeldelse.
Lad os drøfte aktier.
-Det er et rimeligt forslag. -Hvad drejer det sig om?
Lehman, min klient, har konstateret, at I ikke
har betalt første månedlige honorar.
Han har bedt mig foreslå, at hvis I mangler kontanter,
kan I betale med aktier i selskabet. Overfører I 20%…
-Jeg har hørt nok. -Vi mangler ikke kontanter.
Det handler ikke om manglende betalingsevne.
Jeg vil gerne have, at du går.
Jeg er på Stadshotellet.
Forsvind herfra!
-Jeg kan ikke sove. -Er du vågen, min ven?
-Må jeg sove hos jer? -Ja, det må du da.
Far skal bare låse, så kommer han. Jeg fortæller et eventyr imens.
Fint, vi går ind.
-Der sidder han. -Ja, der sidder han.
Har du noget madpapir? Hvad er det, du gør?
-Ringer til en kollega i Stockholm. -Hvorfor?
Måske kan jeg arbejde med voldssager der.
-Stockholm? -Ja, hvorfor ikke?
Jeg kan ikke sortere cykler resten af livet.
Jeg ville ikke arbejde for et firma, som ikke vil have mig.
Havde du noget madpapir?
-Hallo? -Undskyld, jeg forstyrrer.
-Men kan vi mødes? -Hvad er der sket?
Se, hvor fine de blev.
Gik han bare?
-Hej. -Maria sover.
Maria?
Hun hedder Maria. Vi opkaldte hende efter min søster.
-Hvad er der sket? -Tja…
-Du spurgte til Nikolaus Lehman. -Ja.
Det var … en ren forretningsaftale.
Lehman skulle tage sig af sikkerheden i Estland
mod 20 procent af overskuddet. Det er normalt i Østeuropa.
Så da han tog sig af afpresserligaen…
…skød og dræbte han dem alle.
Fy for den! Men jeg kunne naturligvis ikke acceptere det.
Så da Torbjørn og jeg kom til Sverige…
…afblæste vi det hele og hævede kontrakten med Lehman.
Så skete indbruddet på kontoret.
Og så sendte han en advokat fra Stockholm,
som kom med krav.
Og det drejede sig ikke om 20% af et estisk selskab.
Det drejede sig om 20% af hele moderselskabet.
Og det skal betales senest klokken tolv i nat.
Jeg sparkede møghunden ud.
Og i nat vågnede vi ved, at der blev sat en økse i soveværelsesdøren.
-Har I kontaktet politiet? -De kom efter fire timer.
De så sig lidt rundt i huset, fandt ingen tegn på indbrud.
-Derefter tog de af sted. -Fandens også.
Johan … lige nu er du den eneste, vi stoler på.
Du må hjælpe os.
Jeg beklager, men jeg ved ikke, hvad jeg kan hjælpe jer med.
Jeg er politimand, og jeg kan ikke arbejde privat.
-Hvad nu? -Hvad skal vi så gøre?
-Vi har ingen andre end dig! -Vil du have penge, kan vi betale.
Nej, for fanden!
Noget må du da kunne gøre!
Det er folk, der tager sig af den slags.
Jeg kan sætte jer i kontakt med nogle af dem.
Mere kan jeg ikke gøre.
Hvorfor skulle vi stole på et svensk sikkerhedsfirma?
Hvad fanden er det, du gør?!
Pokkers!
Kør ind her.
Har du bestemt dig? Tager du imod mit tilbud?
-Jeg er ikke til salg som andre. -Nej, du har aldrig været til pjat.
-Jeanette Nordström… -Persson.
-Sven Persson. -Hej. Mårtenson.
Og det er lille Maria. Da jeg hørte, at I kom, indkaldte jeg flere folk.
Mens I er her, kan I se på lokalerne.
Her sidder vores kriminalpoliti. Dine gamle kolleger.
-Så du kender dem? -De var eminente politifolk.
-Hej. Carl. -Sven.
-Hvad hedder du? -Det er længe siden.
-Så du fandt os? -Vi har er lokale klar til jer.
Mangler I noget, så sig til.
-Godt. Så lægger jeg mig. -Ja, gør det. Jeg kommer snart.
Så længe du hyrer os, passer vi på dig.
I modsætning til politiet venter vi ikke på, at forbrydelsen sker.
-Det er vigtigt, at vi bor hjemme. -Vicedirektør Pernilla.
-Hej! Pernilla. Velkommen. -Sven Persson. Tak.
Min assistent laver en kontrakt,
hvor du bla. skal indvilge i altid at følge vores instrukser.
For alles sikkerheds skyld. Det er ren rutine.
Hvis vi kunne aftale det økonomiske nu,
kan vi få tjekket denne Lehman i nat.
Man kan vel forhandle med ham. Betale en engangssum, eller…
Én ting til. Jeg vil have Johan med.
Javist. Fint med mig.
-Vi må have en, vi stoler 100% på. -Jeg tænkte på noget.
-Har din økonomichef problemer? -Ikke så vidt jeg ved.
Jeg har ikke kunnet få fat på ham.
-Vi sender en bil. Vargudden? -Jeg kender jo Torbjørn.
Jeg kan tjekke ham, hvis jeg må låne en bil.
Ja, selvfølgelig.
Skulle vi ikke satse på kvalitet og ikke afdankede B-politifolk?
-Har du set ham i aktion? -Nej.
-Han er faktisk vældig flink. -Men ingen holdspiller, hører jeg.
-Jeg har tilbudt ham et job. -Nå? Og hvad sagde han?
Han har ikke svaret endnu. Jeg tror, han tænker over det.
Hvad fanden laver du? Forsvinde uden et ord og blive ude hele natten!
Du er jo skør! Vi troede, du snart kom igen!
Vi faldt i søvn i sofaen. Der er besøg til dig.
Lad os se, om vi kan finde det. Er den her?
Ikke? Nå, men så forsøger jeg igen.
-Hej. -Åh, hej.
Jeg er Nikolaus Lehman, Sven Perssons sikkerhedschef.
-Den her? -Nej.
En gang til? Javel.
Vil du gå ud lidt, Nina?
Godt forsøg, farvel.
Jeg beklager at måtte forstyrre dig hjemme.
Men du har mødt Persson og hans kone fornylig, ikke?
-Ved du, hvor jeg kan få fat i dem? -Nej.
-Du lyver. -Har du lyst til småkager?
Du snakker meget bedre engelsk end mig.
Kan vi få lov til at være i fred?
Sven Persson skylder mig penge for noget arbejde, men gemmer sig nu.
Han er villig til at betale en engangssum for jobbet i Estland.
Ikke tale om. Jeg viger ikke en centimeter.
-Hvorfor ikke? -Fordi jeg skal betale folk.
-Hvem? -En mand blev skudt i benet.
Det måtte amputeres. Jeg har pligt til at sørge for hans familie.
Jeg betaler hans pension. Giver Persson mig ikke 20% af firmaet,
skal jeg finde på noget, der får ham til at gøre det.
Hvordan fandt du frem hertil? Jeg står ikke i telefonbogen.
Hele jeres smukke land er som en åben bog.
Ringer man til myndighederne, fortæller de én alt.
Kan du lide at lede efter stjålne cykler, hr. Falk?
I blev væk for os nær legepladsen. Hvor kørte du dem hen?
Hvorfor skulle jeg sige det?
Ellers sætter du gang i noget, du ikke kan kontrollere.
-Hvad sætter jeg i gang? -Det er et godt, svensk ordsprog:
"Den, som vil lege med, må tage konsekvenserne."
-Hvad drejede det sig om? -Jeg rejser væk en tid.
Hva'? Hvis du stikker af nu, så er det fandeme også slut.
-På hvad? -Netop! Kom, Nina.
Kom, Nina.
SENDER E-MAIL. MELDING SENDT.
-Jeg har fået en e-mail. -Nå?
Din opførsel har fået den mest lovende politimand, jeg har mødt,
til at sige op.
Farvel… Det var min kontakt i det tyske politi.
Lehman var en af de yngre i STASI's top.
Det ser ud til, at han skiftede side, da han begyndte at arbejde privat.
Til den kriminelle. Én til to, kom ind.
-To her. Kom. -Vi er der om tre minutter. Rapport?
Huset er sikret. Vi fandt ud af, hvordan de undgik alarmen.
De har savet en luge af i taget for at kunne komme ud og ind.
Men det gør vi noget ved nu.
Hvad med det vindue derhenne? Er du færdig med det?
-Mor, jeg vil hen til hestene. -Kom, så løber vi hen til hestene.
Efter frokost kan vi se på det, vi har lavet.
Der er kommet bedre alarm på døre og vinduer.
-Og sikkerhedsfilm på vinduerne. -Javel.
-Hvad skal han betale? -Med udstyr og en uges vagt:
800.000. Det er indkøbspris.
Jeg vil gerne have lidt god reklame i forretningslivet i Sverige.
Carl fandt jeg på politiskolen. Alle tiders fyr.
-Og Pernilla? -Pernilla, ja.
Hun er en stækket, lille fugl. Datter af en diplomat.
Som 12-årig så hun faderen blive skudt af fascister i Spanien.
Men politiet fik aldrig morderene, så hun har ingen tillid til politiet.
Elisabeth i min klasse er misundelig, fordi jeg har en hest.
Du kan vel lade hende komme med ud og ride en tur.
Fem til tre, se bag dig.
Legitimation. Carl Höglund, Sikkerhedstjenester AS.
Vi er Varguddens borgerværn. Börjesson?
-Hvad har du der? -Vær venlig ikke at røre ved noget.
Vi har overtaget overvågningen. Her er intet politi.
Vi så en fandens masse biler derhenne. Er der sket noget?
Fra nu af tager vi os af overvågningen her.
-Vi kan jo hjælpe til, hvis det… -Nej tak.
-Ledte de ikke efter fingeraftryk? -Nej.
Ikke sært, at politiet ikke kan gøre noget,
når den nærmeste station ligger 80 kilometer herfra.
Og vi er ikke engang i Norrland.
Og nu kommer det morsomme: Den station er ubemandet om natten.
Men de har en dør med et kamera. Sker der noget alvorligt,
skynder man sig derhen, og fortæller det til kameraet.
Så åbner de døren med fjernkontrol fra Gøteborg, og man kan gå ind.
Sven? Fax.
Jeg tjekkede det hos en børsmægler, men det var ikke en fejl.
-Hvad er der sket? -Torbjørn har solgt sin andel.
-Til hvem? -Tøjdesign i Luleå.
-Og hvem er så det? -Et tekstilfirma. Børsnoteret.
Men de har ikke penge til at købe hans andel.
-Hvorfor ejer…? -Optioner. Han var her i 15 år.
Han ejer 35%, jeg ejer 40%, og 25% er på børsen.
-Hvornår solgte han? -I går.
Vi må snakke sammen.
-Johan arbejder sammen med os. -Javel.
Passer det, at du har solgt dine aktier til Tøjdesign i Luleå?
-Passer det?! -Ja, jeg har solgt dem.
-Prisen er en sag mellem mig… -Hvor meget fik du?!
Du har altså solgt en tredjedel af et firma, der er millioner værd,
for 100.000 kroner!
Er du klar over, hvad du har gjort?
Du har trukket gangstere ind i mit familiefirma!
Jeg tror, at du solgte, fordi du eller din familie din blev truet.
-Stemmer det? -Nej … nej, det stemmer ikke.
-Vil I have beskyttelse? -Nej. Men jeg ønsker, at I går nu.
-Det er Falk. -Mårtensson her.
Vi har oplysninger om Luleå-firmaet. Ja, I skal komme i en pokkers fart.
Luleå-firmaet fik ny bestyrelse for en måned siden.
Jürgen Brandt og Wolfgang Müller.
Jeg har forhørt mig hos politi og skattemyndigheder.
Müller og Brandt er almindelige forretningsmænd på papiret, men…
Det kom ekspres for 20 min. siden.
De nye aktieejere vil under henvisning til aktieloven
have et ekstraordinært årsmøde og skifte bestyrelsen og dig ud.
Men det kræver 51%. De har kun Torbjørns 35.
Luleåfirmaet opkøber resten af vores aktier på børsen.
-Hvordan? -De tømmer kontoer i andre firmaer.
Fra selskabsregistret. Müller og Brandt sidder i… Læs selv.
-Det var da en masse selskaber. -Og de er ikke små.
Jeg har mødt mange indviede personer.
Chefer for Interpol, Europol og svensk kontraspionage.
Jeg begynder at miste troen på vores retssystem.
Politiet har ingen problemer med almindelig kriminalitet.
Men denne nye, koldt beregnende forretningskriminalitet…
Kriminelle, der er lige så metodiske og dygtige
som enhver topleder.
Men loven gælder ikke for dem. De har deres egne spilleregler.
Det er en ny type kriminalitet, som vil ramme alle rige lande i Europa.
Og den er nu på vej ind i Sverige.
Den første bølge er cigaret- og spritsmugling,
røverier og ludere fra øst.
Den anden: "Beskyttelse."
Og i den tredje kommer selskabsovertagelser.
Halvdelen af alle banker i Østeuropa
styres af organiseret kriminalitet.
40.000 selskaber er overtaget på kriminel vis.
Og her i Sverige er der jo stadig mange ledige banker og selskaber.
Da jeg åbnede dette sikkerhedsfirma for to år siden,
var den første bølge skyllet ind over Sverige, og vi var i den anden.
Men nu ser det ud til, at den tredje er kommet.
Og nu åbner der sig et uhyggeligt scenario.
Chefen for kontraspionagen, som er en af de mest indviede,
når det gælder de virkelig farlige trusselbilleder mod Sverige,
sagde noget meget foruroligende. I fortrolighed, naturligvis.
Han sagde følgende:
"Et sted i den anden bølge mister politiet kontrollen."
"De kan ikke gøre noget. Retssamfundet bryder sammen."
Kom, Gunnar.
Hvis du vil. Det er ikke nødvendigt, men for en sikkerheds skyld.
Pludselig huskede jeg dengang, mor fandt dig i sofaen. Husker du det?
Hvorfor var du ikke med til Marias begravelse?
I alle disse år har jeg tænkt og tænkt og forsøgt at forstå det.
Jeg fatter det ikke.
Har du tænkt på, hvad vi i familien følte, da du ikke kom?
Johan? Hører du overhovedet efter, hvad jeg siger?
Hun var så smuk, da hun lå der i kirken.
Men du husker hende vel slet ikke. Du har vel totalt fortrængt det.
Ja, de kommer i dette øjeblik. Det stemmer. Jeg har dem her.
Ja? Flot.
Ja, det er godt.
Så er det hele på plads. Det er godt.
Ja, det skal jeg. I lige måde, Richard.
Hej, Johan. Du ser bleg ud.
-Har du fået et rum? -Ja.
-Tak, Gunnar. Vi ses i morgen. -Ja.
Nu føles det bedre.
-Javel. Hvad har du gjort? -Jeg har sikret mine aktiver.
Nu kan Lehman lege alt det, han vil. Han får ikke noget ud af det.
Sikret?
Jeg har stadig fuldmagt i selskabet. Så jeg har overført alt,
Estlandsfabrikken, lageret, inventaret, løsøre, museet,
kuglepennene … alt … til et andet selskab.
Hvilken slags selskab?
Det er registreret på Caymanøerne. Jeg ejer det 100%.
Så nu kan han tage resten. Det er ikke en skid værd.
Hvad fanden laver du?
Vi forsøger at beskytte jer, og så ændrer du forudsætningerne.
Gangsterne får ikke mit firma!
Har du tænkt på deres reaktion, når de ser, at de har aktier
i et selskab, der ikke er noget værd?
Du må for fanden lade os vide, hvad du gør.
-Er det i det hele taget lovligt? -Har du et bedre forslag?
Nej, vel? Måske burde vi ringe til politiet.
Vi har ikke fået sikret os nogen beviser på kontoret.
-Hej. Er Mårtensson…? -Han sover.
Vi har vagtskifte i morgen tidlig.
Javel. Bor I alle sammen her?
Nej. Teknikerne er færdige, og Carl og Ralf har værelser på hotellet.
Jeg vil have et møde med dig, Mårtensson og Sven i morgen tidlig.
-Hvad drejer det sig om? -Det tager vi i morgen tidlig.
Johan! Tag det roligt, Gunnar. Rolig.
-Fortæl, hvad der er sket. -Der er sket noget forfærdeligt.
-Du må komme, Sven. -Johan! Hvad er der sket, Gunnar?
-Gunnar? Johan! -Ja?
Det er sket noget. Gunnar er på kontoret. Carl og Ralf kommer.
-Jeg tager med ham. -Ja.
Gunnar? Hallo?
Det er Ralf fra Sikkerhedstjenesten.
-Tre her. Vi er fremme og går ind. -Opfattet.
Gunnar! Hallo?
Se, mor. Der kommer postbudet.
Hvad er der med dig? Hvad er der sket?
De…
Kvinden og barnet er bag ved buskene.
Gem dig! Gem dig på dit bedste gemmested! Nu!
Tre her. Vi har fundet Gunnar! Det er en fælde.
Nogen tvang ham til at ringe! Jeg gentager: Det er en fælde!
Tre til én, over!
Fem her! Vi vender!
Alarmen er gået på herregården. Køkkendør, indgangsdør, et vindue.
-Opfattet. -Fandens.
Sæt dig i førersiden. Lås dørene og hold motoren i gang.
-Fem til tre, kom ind. -Tre her, kom ind.
Én er skudt. Død. Hvor er I?
På vej tilbage til herregården. Vi er der om ti minutter.
Jeg går ind.
Fem til to, kom ind.
Fem til to.
Er du der, to?
Tryk to gange for ja og tre gange for nej.
Hører du mig, når jeg taler med tre?
Er du i huset?
Jaså. Hvor mange er de?
Jeg gentager: Hvor mange er de?
Godt.
Er du der, to?
Jeanette?
Mor!
-Mor! -Rør dig ikke.
-Fem til tre, kom ind! -Tre her, kom ind!
De tager østpå! To har kontrol over basen! Hjælp mig med jagten!
Hallo? Det er Sven Persson.
Hvis vi har mistanke om, at hun har kontaktet politiet,
bliver hun henrettet straks.
Kontantkort.
Abonnenten kan ikke nås nu. Prøv igen senere.
Fem her! Forsøg at afskære dem ved Abborrtjärn!
Javel.
Forbandede idiot!
Pas på, venstre side!
Vend. Vi må tilbage.
Fem til to, kom ind!
Fem til to! Kom ind!
-To her. -De undslap!
Nikolaus Lehman er en af dem! Jeanette er i live!
Tjek bilen og bilnummeret. Fandens!
Ja, vi tjekker det. Tak skal du have. Farvel.
-Hvad var det? -Gamle Eliasson og barnebarnet.
De havde hørt mange skud ved Abborrtjärn.
-Krybskytter, eller hvad? -Jeg sagde, vi ville tjekke det.
Hvad er det for slags sikkerhed? 800.000 for hvad?
Hvorfor gjorde de det? De ejer jo allerede næsten hele selskabet.
De må have fået at vide, at aktierne var værdiløse.
Hvad fanden er det, du snakker om?
Sven tømte selskabet for alt af værdi i går.
Var det dét, du skulle sige til mig i går, men udsatte?
Vent nu lidt.
Hvis det er årsagen, hvordan kunne de så vide det?
Ekstremt fine sager. De mikrofoner har jeg kun set på billeder.
De er ikke til at købe for penge.
Hvad fanden er det, vi står over for her?
Jeg begynder med at rense huset.
Det var ikke noget i bilen. Falske nummerplader.
Hvordan kunne du være så dum at tømme selskabet?!
Fatter du ikke, at det får følger? Din kortsynede idiot.
Din kone er kidnappet, og Mårtensson er død!
-Hvad gør vi? -Vi ringer ikke til politiet.
-Det afgør du ikke. Reglerne… -Politiet betaler aldrig løsepenge!
-Ringer vi til dem, dør hun. -Adlyd ordren! Ring til politiet nu!
Vent! Du skal ikke ringe.
-Vil de have penge, skal de få det. -Vi fanger dem.
I gør ikke en skid! Forstået?
Porten!
-Mor, mor! -Nej … nej, kom ikke herover!
Hvad er der, Jeanette? Hvad er der sket?
Få hende væk herfra. Hører du ikke?! Få hende væk nu!
Jeg tager hende.
-Nej! Mor! -Godt, Maria.
Væk! Gå væk! Gå!
-Ja? -Sven?
Hun har en colombiansk halskæde.
-Se mod vest. Ser du det høje træ? -Hvor?
-Det i midten. Ser du det? -Ja.
Hvis vi ikke har fået det, vi vil, inden kl. 12 i dag,
så vil dette ske med din kones hals.
Det samme vil ske, hvis I forsøger at fjerne eller fuske med halskæden.
I vil blive kontaktet.
Gør, som han siger før tolv, eller…
Jeanette? Jeanette!
Slip! Slip mig!
Pas på hende for mig.
-To til tre, kom. -Tre her, kom.
-Rens huset for mikrofoner. -Lad mig se på det, Jeanette.
Det er mit arbejde.
Det drejer sig ikke om penge længere. Ikke for os.
Jeg fører straks de 800.000 kroner tilbage til din konto.
Hvorfor er mor vred på os?
Mor er ikke vred.
Hun er … hun …
Så du nogen af dem?
De … de kom tape over mine øjne og min mund.
Så satte de mig af i skoven nogle kilometer herfra.
Da jeg fik tapen af, var de … var de borte.
Du hørte ikke, om de sagde noget til hinanden?
De … lugtede mærkeligt. Af noget ubehageligt.
Hvad tror du, Ralf? Jeg fandt den her ved træet.
Den tråden, der går rundt om halsen, er fiberoptisk.
Ved en almindelig elektrisk leder
kunne jeg have koblet mig forbi ladningen og klippet tråden over.
Kapper jeg den, ophører…
…den information, der går igennem den, og ladningen detonerer.
Kan du ikke åbne den og afbryde strømmen indefra?
Nej. Det er det første, de har tænkt på.
Teoretisk kan vi sende en stråle vand med ekstremt højt tryk på røret
og ødelægge en vital del,
men så gælder det om ikke at ramme en udløser.
Men så skal jeg tage et røntgenbillede først.
To til alle. Borgerværnet er her igen.
-Hej. -Vi ser efter Sven og Jeanette.
-Hvorfor? -Hvad drejer det sig om?
-Er Sven Persson eller fruen her? -Ja, hvad skal I dem?
En af deres biler er kollideret med en Saab med tyske plader.
-Det stemmer. -Skal I ikke ringe til politiet?
Nej, det ordner vi selv. Vi flytter dem selv.
-Og der blev hørt skud. -Det gav et brag, da vi kolliderede.
Jeg genkender dig. Du er politimand, ikke?
Jeg må bede jer forlade området.
-Nu. -Javel.
Er alt i orden, Sven?
Nikolaus' advokat ringede. Han vil mødes på Stadshotellet om 20 min.
Nu kommer kravet.
Jeg vidste det. Jeg vidste det!
Varguddens borgerværn har lige ringet.
-Hult, Nyman og de der gutter. -Og?
De vil have at vide, hvad det er for en politiaktion, der er i gang.
Det må være en fejl. Det er ingen politifolk der.
De nærmeste er NÄPO i Vänersborg. Der er 70-80 kilometer dertil.
De siger, at der står maste biler, og Johan Falk nægter at sige noget.
-Er Johan deroppe? -Han ser ud til at lede aktionen.
-To går ind og undersøger hotellet. -Opfattet.
-To her. Lokalet er sikret. -Det er opfattet.
Sid ned.
Min klient har fortalt, at du nu er villig til at betale det, du skylder.
Jah…
Han understregede, det var vigtigt, at alt var klar inden tolv.
Jeg har instruktion om at give besked om, hvorvidt det er tilfældet.
Godt. Så tror jeg, at vi kan gøre sådan.
OVERDRAGELSESAFTALE
Jeg ved bare, at han er ved Vargudden og laver en masse brok.
Men hvorfor han er der, og hvad han laver, ved jeg ikke. Ved du det?
Jeg anede ikke, at han var der.
Jeg har forsøgt at ringe til ham flere gange. Har du?
-Hvornår stak han af? -Det var i går morges.
-Er det slut mellem jer? -Det ved jeg ikke.
Jeg har gjort overdragelsesaftalen klar.
Så du kan overføre de…
-Hej. -Hej, det er mig. Hvordan går det?
-Går det godt? -Ja. Kan jeg ringe til dig senere?
-Hvad laver du? -Jeg arbejder.
-Med hvad? -Var der noget?
Nej, jeg har din chef her. Vi undrer os over, hvad du laver deroppe.
Johan? Hallo, Johan?
Så meget lød aftalen ikke på.
Efter min klients mening brød du loven
og bedrog aktieejerne, da du flyttede aktiverne.
Den største ejer, Tøjdesign i Luleå, også min klient,
ejer i dette øjeblik 37% af aktierne i dit selskab.
Med de 20% du skylder Lehman, styrer mine klienter hele selskabet.
Han ved for meget om Svens økonomi.
Han har ikke fået alt det fra mikrofonerne.
Ellers må politiet ind.
Hvad gør I nu? Sender I en bil derop, eller hvad?
Nej. Der er ingen grund til at rykke ud, så vidt jeg kan vurdere.
Bare synd, at han skulle slutte på den måde.
-Hvad? -Han sagde op via e-mail.
Men … ja.
Ja, det er Sellberg. Vi må sende en patrulje til Vargudden.
-Tænk at overfalde Jeanette. -Det skete også for jer, ikke?
De brød ind i huset og gik på Lisbeth.
Fik du også en halskæde?
Så tvang de dig til at sælge aktierne og oplyse alt om firmaets økonomi.
Og de sagde, at hun ville dø, hvis I kontaktede politiet.
Ikke? For fanden da, Torbjørn!
-Kom nu! -Jeg kan ikke fortælle noget.
Så kommer de tilbage og … tager…
Fire til fem, kom ind.
-Fem her. -Jeg er færdig med bomben.
Jeg kommer.
Hvis hun dør, og jeg får at vide, at I kunne have reddet hende…
Jeg har undersøgt den del, du fandt ved træet.
Her sidder en detonator, der reagerer på røntgenstråling.
Røntgenfotograferer vi røret, så…
-Ja. -Så der er ikke noget at gøre?
Hvem er det?
Hvad fanden gør de her?
-10-24? -Vi tjekker de kolliderede biler.
Og hvad med bomben? Hvordan fanden slår man den fra?
I de tre huller sidder der mikroafbrydere
med indstillinger fra nul til ni.
Med den rette kode kan vi klippe fiberoptikken over.
Kvart i elleve. En time og et kvarter igen.
Kommer du til min begravelse, Johan?
-Hvor meget mere er der? -Varelager og ejendomme er taget.
Godt. Så er der bare rede penge igen.
Lad os gå i banken
og overføre 57% af dine midler til min klient.
Du må have mig undskyldt. Jeg skal på toilettet først.
Det her går ad helvede til.
Han vil have penge nu. De er på Caymanøerne. Klokken er 4 der.
Han vil i banken og hente pengene nu, men jeg har ingen her.
-Hvor er Nikolaus Lehman?! -Jeg ved det ikke.
Jeg ved det ikke! Jeg sværger, at jeg ikke ved det.
Vi har kun haft telefonkontakt.
Ring til ham. Ring!
-Ja? -Det er gjort. Hvad med bomben?
-Lad mig tale med min advokat. -Hvorfor?
Ellers lægger jeg røret straks.
Ja? Alt er underskrevet.
-Der er kun kontanter tilbage. -Godt. Se at komme væk.
Og lad mig tale med det der røvhul igen.
Hvor mødes vi? Eller vil du bare give os koden?
Jeg aner ikke, hvad du snakker om. Dette er ren forretning.
-Vær nu sød. -Jeg ønskede ikke det her.
-Nu giver du mig ikke noget valg. -Nikolaus! Nik…!
Afbryd øjeblikkelig. De er på sporet af os.
Vi har fået næsten alt. Pak og vent. Jeg kommer snart.
Halskæden er ikke vores problem.
Min klient mener, at dette er afslutningen.
Hvad fanden er der sket? Hvad er der sket?
Snak med ham der.
Hvad er der sket? Hva'?
Hvad har du gjort, Johan?!
Du har jo dræbt hende! Er du klar over det?!
Du har jo dræbt hende.
Hop ind.
Mor!
-Jeg går lidt ud til hestene. -Nej!
Hej, min ven.
Hvad er der? Hvad er der i vejen?
-Johan! Hvad er det?! -Hvad fanden…?
-Hva gør du her? -Du er jo ligbleg!
Sellberg siger, at du har sagt op. Hvad foregår der?
Hvad er der sket? Hvad fanden har jeg gjort?
Dør mor?
Jeg ringer i næste uge. Vi har et problem med et selskab i Malmø.
-Falk sagde noget om en bombe. -Spørg ikke. Det vil du ikke vide.
-Du må da kunne gøre noget. -Jeg må have koden. Sådan er det.
-Hvordan kan du få fat i den? -Det ved jeg ikke.
Nikolaus' advokat har ringet tre gange lokalt.
-Til Sven og to andre. -Stadshotellet.
Forkert nummer. Hvor har du bilen?
-Vargudden ejendomsmægler. -Johan Falk fra Gøteborgs politi!
Jeg må have nogle oplysninger. Det er en nødssituation!
Jeg må vide, om nogen fra Fredrixon har lejet en ejendom af jer!
-I de sidste dage? -Nej, i den sidste måned!
Vi har ikke lejet ud til det advokatfirma.
-Udenlandske selskaber? -Ja, to stykker.
Jeg skal have navn på dem, du har talt med og adressen på lejerne.
-Javel. -Højre, højre.
Jeanette dør om 20 minutter, hvis jeg ikke finder en, der kan koden.
Du sætter din familie først,
men det, du siger, bliver mellem os. Forstået?
De sagde, de ville vide, hvis jeg sagde noget.
Nej. Politiet skal afsløre sin kilde, men det behøver jeg ikke.
Selv ikke Torbjørn får at vide, hvad du siger.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Af to mulige adresser når jeg at tjekke én.
-Da de tog dig med herfra… -Jeg var hjemme hele tiden.
De brød ind, og så klistrede de tape for mine øjne.
Og så satte de en kæde med en beholder rundt om min hals.
Jeanette sagde noget om, at deres tøj lugtede.
Ja, sulfat.
Sulfat?
-Er du sikker? -Jeg arbejder med parfume og dufte.
-Det ene sted var sulfatfabrikken. -Vent!
Den satan, der tog kæden af mig…
Jeg så lidt af ham, for tapen gled af.
Han er blond. Næsten hvidhåret.
Er det ikke bedre, at du går ind til Maria?
Det er Johan! Han tror, at der stadig er en chance!
-Hvad for noget? -Den går af kl. 12 uden koden.
Vi har en bil, NÄPO i Vänersborg. Den eneste inden for 80 km.
-Når de ikke frem, går jeg ind selv. -Vil du kidnappe en, som…?
Som kan koden, ja. Jeg kalder det nødret. Har du et bedre forslag?
Hvad er adressen?
-Føj, hvor det stinker. -Ser du noget, eller hvad?
Tyske plader igen. Vi går ned og taler med dem.
Det er ikke sikkert, de ved noget. Tyskere plejer at fiske og leje her.
-De er næsten i nummerorden. -Hallo, er der nogen her? Hallo?
Vent. Vi har talt om et eventuelt angreb med våben.
-Ja? -Pokkers også, Carl.
-Vi er ikke lejesoldater. -Tal for dig selv. Jeg er med.
For helvede, tiden går jo! Jeg kommer med.
-Jeg kan ikke tage ansvaret. -Hun er min kone!
Hvad med Maria?!
-Jeg tager mig af hende. -Så kører vi.
Vi er opdaget. Nikolaus er her om 5 min. Så tager vi af sted.
Danielsson her. Hvordan går det?
Vi er der om højst et minut.
-Jeg er der nu. -Vi har kriminalvagten på linjen.
Johan? Bilen er fem-seks minutter fra jer.
Det er ikke sikkert, at vi kan vente på dem.
To ambulancer og tre politibiler til fra Vänersborg
kommer om 30 min.
Og indsatsstyrken fra Gøteborg er på vej.
Og Johan? Tak, fordi du underettede mig så lang tid i forvejen.
Det var så lidt.
Javel, ved I, hvad I skal gøre?
Når vi ikke tilbage med nogen, der kan koden, får du den over radioen.
-Klarer du det i så fald? -Ja.
-Hører du mig? Kom. -Jeg hører dig godt.
-Så begynder vi. -Sender ved hytten og vejen ned.
-Der kan være en alarm. -Vi må gå udenom.
Nikolaus er her. Vi smutter.
De er her! Væk med jer!
Koden! Koden!
Fandens også! Ham med det hvide hår må vi tage levende!
Hr. Falk. Hvad foregår der?
-Koden! -Jeg har ikke koden.
-Hvis hun dør, så dør du også! -Hør her, jeg har ikke koden.
Det er kun min partner, der kender den.
-Lad mig tage min radio. -Vent!
Én til to, kom ind.
Én til to, kom!
Svar, for fanden!
Slip våbnet!
Koden! Giv mig den forbandede kode!
-Ralf til Sven, kom. -Jeg er her, kom.
Få Jeanette ned til fabrikshavnen, hvor jernbanen slutter! Løb!
Vi kommer!
Hvad er det, der foregår?
Hvad fanden…? Det var jo…
Hør her, at tage livet af mig vil ikke hjælpe nogen.
-To til én, kom. -Er hun død?!
Nej, hun er her. Skal jeg…?
Jeg er en mand af ære. Hvis jeg siger noget, mener jeg det.
Gå. Tag kontrakterne, red kvinden og lad mig gå.
Så skal jeg aldrig plage nogen af jer mere.
Eller … vær en fordømt politimand og anhold mig.
Og risiker at miste kvinden i endnu et blodbad.
To til én, kom.
-To til én, svar. -Falk. Jeg har din chef. Hvor er du?
En mand af ære, ikke?
Jeanette!
Jeg skal ikke genere dig igen.
Jeg er klokken fire bag dig. Jeg har ingen skudvinkel.
Jeg kan ikke se ham. Du må tage ham.
Nej, det er forbi. Hør efter!
Nikolaus Lehmann undslap, men vi har Jeanette. Hun er uskadt.
Johan?
Du skal vel have din tredjedel tilbage?
Vi ses vel på mandag som sædvanlig?
Vi har arbejdet videre med dette.
De to tyske bestyrelsesmedlemmer i Tøjdesign AS Luleå
er rejst ud af landet.
Og advokat Fredrixon blev pågrebet for en time siden i Stockholm.
I ser ud til at have reddet en lang række svenske selskaber.
Heraf fire børsnoterede!
Lehman opererer i hele Europa, men er ikke registreret noget sted.
Ingen familie, så vidt vi ved.
Ingen ved, hvilket land han bor i.
Vi har hans fingeraftryk.
Far!
Forretninger.
Oversættelse: D.O. Berman