Vad tycker du då?
Den kan inte vara värre än den förra. Kom, vi kollar in den.
Hej!
-Hej. Vi är här angående lägenheten. -"Slaughter fastigheter".
Så trevligt att ni svarade så fort. Jag heter Ruby.
-Jag heter Lori och det här är Alex. -Och vem av er ska flytta in?
-Jag. Om jag bestämmer mig för den. -Det gör du säkert. Den är jättefin!
-Gå till tredje våningen och se själva. -Det ska vi göra.
-Vem är det, Ruby? -Han ska titta på lägenheten, Lizzy.
Jaså?
-Be honom att stiga på. -Ja, raring.
Inte illa!
Det är rent i alla fall.
Ja, men... varför var de så säkra på att jag skulle ta den?
Inga kackerlackor i kylen.
-Fönstret går att öppna! -Priset är bra.
-Och jag kommer närmare dig. -Det är som gjort för dig.
Vi får se.
Jag fattar inte hur du kan överge mig! Vad har det här råtthålet att erbjuda?
-Lugn, ro, enskildhet... -Jaså, jag har stört dig!
-Så nu kan du plugga och ligga ostört. -Precis.
Slemhög! Så du vill ligga med brudar?
Vilka då? Damerna som har stället har ju varandra.
-Det finns säkert någon här för dig. -Nej. Det är bara gamlingar här.
-Är du den nya hyresgästen? -Ja!
Nej! Jag heter Alex Carmichael, din nya granne. Det här är bara min kompis.
-Tack för introduktionen, Al. -Jag heter Nicole.
-Stället behöver fler unga. -Ja, jag har märkt det.
Går du på klubbar?
-Ibland. Några stycken. -Då kanske vi ses?
Ja, kanske.
Knacka om du behöver nåt. Min dörr står alltid öppen.
Tack. Det ska jag göra.
Du, Alex...
Ja?
Vill du ha en rumskamrat?
-Inte en chans! -Snälla! Du får femtio dollar.
-Och så delar vi på allt. -Glöm det, Jerry!
Mina föräldrar vill träffa dig.
Hälsa att jag vill träffa dem också.
Och håll dem sedan på avstånd så länge som möjligt.
-Jag har redan berättat om dig. -Vad har du sagt?
Att du är snäll och trevlig...
-...och mjuk och kramgod! -Nej, sa du det?
Ja.
-Alex, jag älskar det jag ser! -Jag också.
Vi har inte tid med sånt.
-Det har vi aldrig... -Det stämmer inte.
Jag har något åt dig.
Nycklarna till mitt rike. Det är en stående inbjudan.
-Jag ska fundera på det. -Du sa ju att när jag flyttade...
Jag vet vad jag sa, men jag behöver tid. Låt mig göra det på mitt sätt.
Visst.
-Oj, förlåt! -Ingen orsak.
Du måste vara Alex. Nicky berättade om dig.
-Jag heter Roman. -Det här är min flickvän Lori.
-Hur är läget, Lori? -Ganska bra.
Vad är din grej, Alex?
Jag målar.
-Jaså? Jag skriver poesi. -Har du gett ut något?
Nej, skojar du? Ingen tar konstnärer på allvar numera...
...förrän de ligger under jorden, om du fattar?
Så jag skriver ett verk som inte blir klart förrän jag dör. En ny rad varje år.
Det låter spännande.
Jag vill inte vara oförskämd, men vi har bråttom.
Inga problem.
-Vi ses senare. -Ja.
Ha det bra, Lori.
Hej, Alex.
Hej!
Var det din flickvän jag såg tidigare?
Förmodligen.
-Hon ser trevlig ut. -Det är hon.
Vad synd...
-Roman? -Hej, Alex!
-Vad gör du? -Letar efter saker till min lägenhet.
-I soporna? -Ja, man vet aldrig vad man hittar.
Jag antar det.
Alex... kom över på lite krubb. De har ju inte satt på din gas än.
-Visst, gärna. -Bra! Ikväll?
-Jag måste jobba... -Då lagar jag något som håller sig.
Vi ses senare.
Då börjar hon att prata om hur jag snyter mig.
"Du snyter för hårt, du kommer att förstöra trumhinnorna!"
"Nej, det kommer jag inte. Jag måste snyta hårt så att något kommer."
Men hon säger: "Du kommer att göra illa dig!"
Sen säger hon vad hon egentligen tycker: "Det låter för mycket, Jerry!"
"Jaså, är det så du tycker? Jag snyter mig hur jag vill...."
-Lyssnar du på mig? -Va?
Pratar jag med en zombie eller?
Om Nicole är lika bra på voodoo som på fellatio.
-Hålls du vaken av extatiska rop? -Snarare blodisande skrik.
Hon låter inte som en snäll grannflicka!
Och hon städar på konstiga tider! Vet du när hon tar ut soporna?
Lugna dig. Lori kommer tillbaka, och då blir det fart på din säng också.
Jag kan inte drömma om jag inte får sova.
-Förlåt att jag är sen. -Jag trodde att du bodde nära nu.
Ja, så nu kommer jag aldrig hem sent.
-Glöm inte att låsa ikväll. -Oroa dig inte.
Varför skulle jag? För att du hellre ser på porrfilm än betjänar kunder?
-Hej, Horace. -Har inte tid!
-Vad är det med honom? -Han litar inte på kristna.
-Jag ville bara komma förbi och hälsa. -Vad sägs om att komma förbi hemma senare?
Jag kan inte. Jag måste plugga. Och du också.
-Då pluggar vi ihop. -Så effektivt...
-Då misslyckas vi av ett bra skäl. -Tyvärr, älskling.
-Skriv ett vykort om du har tid över! -Sluta.
-Jag måste gå. Vi ses i skolan. -Ja.
Jag skulle ha berättat att jag inte äter kött.
Jaså inte? Det gör inget. Jag är öppen för nya saker.
Kul att höra.
Vi behöver friskt blod här omkring.
-Vad är det här för nåt? -Himalayisk yoghurt... från Lizzy.
Lustigt, jag skulle aldrig gissa att hon åt sånt här.
-Inte illa! Varför är din blå? -För att blått är min färg.
-Sprit... tillverkad innan Lizzy föddes. -Då har den fått åldras. Vad är det?
Det är ingen som vet. Hennes pappa höll på med alkemi.
Starka grejer!
Jag slutade ta syra när Lizzy gav mig min första flaska.
Skål för Lizzys pappa, var han än är!
Skål för det.
Letar du efter de här?
Du glömde dem i dörren.
Tack.
Kom in.
Jag borde inte vara här.
Jag gör dig kåt, inte sant?
Ja, herregud...
Åh, Alex!
Alex!
Zach... Zachary... Zachary!
-Har du småpengar? -Nej.
Låt mig prata färdigt.! Jag måste också äta...
-Bort från mig! -En enda 25-centare bara...
-Det här är inte sant! -Lägg av. Jag skulle ha givit dig en.
Kanske till och med två...
Gud... vad är det som händer med mig?!
Hallå där! Gå någon annanstans om du ska göra det där.
Visa lite respekt. Det här är mitt hem.
Herrn, ni verkar inte må så bra. Ni kanske ska gå till en läkare.
Snälla herrn...! Vill ni ha era pengar tillbaka?!
-Vem är det? -Roman.
Jag tyckte att jag hörde dig.
Du bor ju precis under mig.
-Jag tog med lite rester från igår. -Tack, men jag har fått upp all mat idag.
Bakfull, va? Jag sa ju att det var starka grejer.
Du...
...har det där vinet fått dig att se i syne? Eller göra konstiga saker?
Många gånger. Det är det fina med det.
Var Lizzys far verkligen alkemist?
-Ja. Han var inne på det ockulta. -Vad hände med honom?
Självmord.
Han dog i källaren, liksom hans lärljungar.
Du vet mycket om husets förflutna.
Att lyssna på Lizzys galna berättelser är priset man får betala...
...om man vill ha gamlingens vin.
Ursäkta mig.
Det är lugnt. Ta hand om dig. Och säg till om du behöver något.
Det ska jag göra.
Hallå?
Alex, var har du varit? Jag har försökt nå dig hela dagen.
-Jag är sjuk och har stängt av signalen. -Vad är det?
Jag är inte riktigt mig själv.
-Du missade provet. -Jag vet. Jag får ta igen det.
-Tänker du vara dig själv imorgon? -Jag hoppas det.
Kommer du över på middag? Mina föräldrar vill träffa dig.
-Jag vet inte, Lori... -Snälla! För min skull?
-Okej, men då måste det vara god mat! -Ja. Vi äter klockan sju. Kom inte sent.
-Det ska jag inte. -Jag älskar dig!
Nicole?
Skulle den här passa mig?
-Ja, verkligen! -Jag tror inte det.
Du borde pröva lite nya saker. Jerry älskar när jag experimenterar!
-Jag behöver inget sånt med Alex. -Nej, men han tar nog många kallduschar!
Jag vill inte prata om det.
Men säg inte att jag inte har varnat dig när han hoppar i säng med någon!
Jag måste gå. Jag har mycket att göra för att kvällen ska bli lyckad.
Okej, vi ses imorgon!
Lori!
Lycka till!
-Förlåt! -Du är illa ute.
-Mycket illa ute. -Släpp min arm!
Nej, vänta! Inte du, men någon annan. Någon nära.
-Din pojkvän kanske? -Vad pratar du om?
-Det kan jag berätta, för en dollar. -Jag tror inte det.
Kom till min salong så talar vi vidare.
En dollar är ett lågt pris... för en själ.
Akta dig. Du ser nog inte lika bra i mörkret som jag.
Här är det. Zachary Devins arv.
-Är det här allt? -Allt som är kvar. Resten är uppdrucket.
Du vill väl också ha lite?
-Ja. -Trodde väl det. Ingen kan motstå det.
-Ruby, hur såg Zachary ut? -Jag ska visa dig.
Få se nu...
Här är den.
ATT KONTROLLERA KÖTTET
Här är boken som Zachary skrev. Den går fortfarande att köpa i ockulta butiker.
Han offrade sin själ i boken, och i dessa flaskor.
Lori säger att du har gjort lägenheten jättefin, Alex.
-Den går att leva i, antar jag. -Nej, den är jättefin.
-Har du tittat efter agenter ännu? -Jag vill inte ha någon agent.
Om man gör konsten kommersiell så blir den bara en produkt.
Det är ju inget fel att vara kommersiell, speciellt när alla konstnärer svälter.
Jag vill berätta en sak nu.
Jag ska flytta in hos Alex. Vi ska bo ihop.
-Jag vet inte vad jag ska säga... -Det gör jag: Glöm det!
Jag är 22 år gammal!
Du kan inte hindra mig, så acceptera det istället för att sura!
Det kommer lite plötsligt, raring.
Det måste verka så, men vi har varit ihop i ett år och är redo.
-Du kanske ska bo kvar ett tag. -Va?!
Det går lite för fort. Det passar inte just nu.
Du har bönat mig att flytta in, och nu har du ändrat dig?
-Jag behöver vara för mig själv. -Det är inte sant!
Ursäkta mig.
Jag förstår inte. Vi hade ju planerat det här.
Alex har visst planerat något annat.
Fint ställe!
Jag klär gärna av dig om du vill.
Men då börjar jag med bandaget. Jag vill se vem jag tar hand om.
Jag har säkert sett värre.
Okej, det är dina pengar.
Men kom ihåg, inga udda grejer.
Jag vill inte ha några ärr.
Jag kommer att göra det här tills jag tar examen.
Det var väl inte så farligt? Nu behöver vi bara lite ljus här.
Din galna jävel!
-Hur många har du dödat? -Jag tappade räkningen för längesen.
Vem är du?
-Du vet vem jag är. -Vad heter du?
-Nicole. -Nej.
-Vem är du egentligen? -Vad menar du?
-Vem är det här då? -Får jag den!
-Inte förrän jag får veta! -Okej. Hon heter Lisa Hoult. Nöjd?
Nej.
Vem var hon?
-Den som levde i den här kroppen förr. -Vad hände med henne?
-Hon försvann. -Varför?
För det finns bara rum för en av oss. Och det var min tur.
-Var du en av dem som begick självmord? -Ja.
-Varför gjorde du det? -För att Zachary krävde det.
-Och när ska det bli Zacharys tur? -När du har försvunnit.
Herregud...
Det är inte så farligt. Du kom ju tillbaka.
Han använder oss för att förvandla utstötta till kött!
Slemmet måste få ro. Och deras liv var värdelösa.
Du visste det hela tiden. Du förförde mig så att det skulle ske!
Du var tvungen att öppna dig för att elexiret skulle kunna verka.
-Din hora! -Du ville ha mig.
Precis som elixiret som du stal från mitt kylskåp.
Jag visste att du skulle komma till användning för Zachary.
Utnyttja någon annan istället!
-Alex, vänta! -Varför då?
Så att en död satanist kan ta över min kropp medan jag knullar dig? Nej, tack!
Kostnaden av en dollar är inte för mina tjänster-
-utan som ett tecken på ditt förtroende.
-Visa ditt förtroende nu. -Ja, visst.
Tack.
Var inte rädd nu.
Öppna ditt sinne, så att jag kommer åt alla dina tankar.
Jag måste se ditt inre för att förstå den hemska auran som omger dig.
Hur ska du göra det?
Räck mig din hand.
Såja.
Försök att slappna av.
Du är fortfarande oskuld.
Detta har orsakat bekymmer mellan dig och din partner...
Alex.
En... struktur blockerar ljuset. Bor Alex i en gammal byggnad?
Ja.
Det var inte bra.
Vad är det?
Jag ser ormar... som inte är vilka de verkar vara.
De lockar in Alex i sitt vidriga bo.
Vilka är de?
-Ondskans väktare. -Sluta!
Jag ser nakna kroppar som gör onämnbara saker!
Sluta, det räcker!
Jag ser i Alex återuppståndelsen av en hemsk man!
Du skrämmer mig!
Din rädsla är berättigad.
Alex är bortom räddning.
Han är totalt fördärvad.
Hur då fördärvad?
Alex har beblandat sig med de döda.
-Snygga brillor. Har du ont i ögonen? -Låt mig vara.
Vad är det med dig? Du är så besvärad av något.
-Det har du inte med att göra! -Ska du träffa din langare?
Eller langar du själv nuförtiden?
-Du vet inte vad du snackar om! -Folk förändras inte om de inte knarkar.
-Jag knarkar inte. -Jag tror dig inte.
-Skitsamma. Stick! -Nej...
Rör mig inte!
Det är dina grannar, eller hur?
Alex?
Alex!
Du skrämde vettet ur mig.
-Vad håller du på med? -Jag var orolig för dig.
Så du smög in i min lägenhet och kollade mina saker?
-Ja, men... -Slyna!
Alex...
Spionera inte på mig!
-Jag var orolig för dig! -Precis som Jerry? Har ni pratat ihop er?
-Han har inget med det här att göra! -Ljug inte!
Släpp mig!
Jag vill ha tillbaka mina nycklar.
Ta den här tillbaka också!
Lori, vänta!
Vad gör du härnere!
Varför har du kravlat ner från råttboet du bor i, Lizzy?
Ibland kommer jag hit och får instruktioner.
-Så du hör röster? -Något i den stilen.
Du är väl den enda som är dig själv?
Japp.
Nicole, Roman, Ruby och alla andra var andra människor förut.
Det stämmer.
Först matade du dem med den här smörjan.
Det heter ektoplasma.
Sedan gav du dem din fars elixir, och då blev de din fars lärljungar.
Det är riktigt, grabben.
Och nu ska jag dö så att han ska få sitt liv tillbaka?
Jag visste att jag hade hittat rätt person i dig!
Lägenheten har stått tom i åratal och bara väntat på rätt hyresgäst.
Hur var de andra innan de blev din fars lärljungar?
De var jordens avskum! Roman var en luffare.
Ruby var en kringströvande dam. Nicole var prostituerad.
Min far tog sig an dem. Han gav dem mat och kläder.
Han lärde dem att kontrollera köttet.
Han gav dem en anledning att leva.
Och en anledning att dö!
Och människorna som de besatte?
Romans värd ansåg sig vara poet.
Stackars Roman! Han är så förvirrad att han ibland glömmer vem han är.
Nicoles värd var skådespelerska. Hon var lättast av dem alla!
Varför tog din far och de andra livet av sig?
Det var ett experiment!
De hade besegrat livets alla hinder, och nu ville de besegra döden!
Jag ville också dö, men någon var tvungen att stanna-
-och ge elixiret.
Min mor gjorde det fram till sin död, och sedan tog jag över.
Nu är vårt jobb nästan färdigt!
Tror du ja, din gamla häxa!
-Ingen kan motstå elixiret! -Jaså, vad gör jag nu då?
Spring, du bara! Din tid är nästan inne!
Alex, kompis!
-Alex Carmichael? -Vem frågar?
Kommisarie O'Bannon, New York-polisen.
-Jag vill ställa några frågor. -Om vad?
Jag undersöker försvinnandet av en prostituerad vid namn Heather Langley.
-Jag har aldrig sett henne. -Ta en närmare titt.
Tyvärr, jag vet inget.
Jag tror att du gör det.
Hur så?
-Du var den sista som såg henne levande. -Jag har ju aldrig sett henne!
Vi har ett problem. En av hennes kollegor...
...såg henne gå in i det här huset med en man med ert utseende...
...och ansiktet täckt med bandage.
-Om ansiktet var täckt, hur är vi lika? -Samma längd, samma jacka...
-...och samma fula byggnad! -Alla studenter har en sån här jacka.
Och alla hus här ser likadana ut.
Om alla hus såg ut så där, skulle vi leva under medeltiden!
En hora mer eller mindre! Hon har väl rymt ifrån sin hallick.
Det tror jag inte. Vi var vänner. Om hon skulle resa bort, skulle hon säga det.
Du vet ju hur nära man kommer varandra när man bor i samma hus.
Så att hitta just den här horan har större betydelse för mig.
Visst.
Här är mitt nummer.
-Jag ringer om jag får reda på något. -Gör det. Och du, grabben...
...drick lite vatten. Du borde inte svettas så här mycket.
Alex?
Jag vet att du är därinne.
-Hej, Alex. -Hej, Tracy. Jag har din mammas filmer.
-Kanon! -Är hon hemma?
Nej. Men jag tror att hon har lämnat dricks till dig. Kom in.
-Vill du ha en drink? -Nej, tack.
Tråkmåns. Vänta här.
Alex?
Kolla där!
-Vart ska du, kompis? -Förlåt.
Det gör inget.
Kom nu.
Okej, osynlige mannen! Får jag stålarna, annars...!
-Jag har inga pengar. -Få hit dem, sa jag!
Jag är sjuk, så lämna mig ifred!
Få mig inte att spöa upp dig!
Ut ur mitt huvud!
-Han är verkligen sjuk. -Nej, han försöker vara smart.
Sätt fart, ditt missfoster! Jag vill ha pengar.
-Skaffa ett jobb, då! -Vita bögjävel, jag ska skära upp dig!
Fan!
Släpp min arm, för helvete!
Vi drar härifrån, för fan!
Kom tillbaka! Kom tillbaka!
Kom tillbaka!
Usch! Och jag som trodde att mina finnar var allvarliga!
-Vad fan gör du här? -Jag var faktiskt orolig.
-Så du smög dig in? -Lägg av. Din hyresvärd släppte in mig.
Din skit!
Du behöver inte be om ursäkt, du är uppenbarligen sjuk.
Vad har du? Venerisk sjukdom? Herpes?
-Spetälska? -Det har du fan inte med att göra!
-Det har ju inte påverkat humöret... -Håll käften!
-Du behöver hjälp. -Stick innan jag glömmer att du är en vän.
Titta vad som händer med dig!
Jag gillar det som händer med mig!
Hej, Alex.
Hej.
-Förlåt för senast Det var fel av mig. -Jag skulle inte ha blivit så arg.
Ska vi ses ikväll?
-Det vore trevligt. -Hemma hos dig?
Visst.
-Har du hört om Jerry? -Nej, vad har hänt?
-Han har varit försvunnen sedan i fredags. -Han behövde nog bara komma bort.
Han kommer nog hem imorgon med en baksmälla.
Jag hoppas det. Stackars Rene. Jag vet inte vad jag skulle ta mig till.
Jag måste gå.
Vi ses.
-Ms Swan? -Ja.
Irish O'Bannon, New York-polisen.
-Jag har några frågor om Jerry Hunter. -Jaha, vad vill ni veta?
-När såg ni honom sist? -I skolan i fredags.
-Är ni ihop med Alex Carmichael? -Vad har han att göra med detta?
Han är inblandad i ett fall med en annan försvunnen.
Vem då?
En prostituerad som försvann i onsdags natt.
Din pojkvän kan ha varit hennes sista kund.
Han åt middag hos mina föräldrar då.
Jag har pratat med dem. De sa att han gick kvart över åtta.
Då hade han gott om tid att döda.
Han skulle aldrig gå till en prostituerad, och han har inget att göra med Jerry.
Hon ser så... helylle ut.
Vissa gillar det.
-Gör du det? -Ibland.
-Varför måste du göra det här? -Du kommer aldrig förstå.
Den delen av ditt liv är slut nu. Du har mig.
Hon kan förstöra allt.
-Det kommer hon inte göra. -Varför chansa?
För att jag måste.
Inte här.
Typiskt kvinnor att bara ligga ner och låta männen jobba!
Det där är jätteskönt!
Försiktigt.
-Alex, du gör illa mig. -Nej...
...jag dödar dig!
-Precis som jag dödade Jerry! -Det var inte roligt.
Du har rätt, jag ska inte skoja om det.
Men det var nödvändigt.
-Vad pratar du om? -Annars hade slemmet tagit mig.
Jag njöt av det. Och om jag njöt av att döda min bästa vän...
...kommer jag älska att döda dig!
-Vad händer med dig, Alex? -Jag börjar om på nytt, raring!
Alex!
Sluta!
Det här är ditt fel.
Bort från mig.
Allt är ditt fel.
Jag menar allvar!
Du har gjort mig till den jag är, din kukretare!
-Akta dig, Alex! -Sluta kalla mig för Alex!
-Jag är Zachary! -Vem du än är, håll dig borta!
Små flickor ska inte leka med knivar!
Stoppa det, Lori!
Stoppa smärtan!
-Jag kan inte! -Gör det, för Guds skull!
Akta huvudet!
Nej!
Kull! Du har den!
Dags att dö! Dags att dö!
Döda henne! Döda henne!
Sitt inte bara där! Upp och döda henne!
Vad gör du?
Nej, vänta lite!
Gör det inte, snälla!
Jag älskar ju dig, Lori! Jag har målat ditt porträtt!
-Jag gör vad som helst! Sluta...! -Håll käften!
Dö, för helvete!
Så han lämnade ingen adress?
-Han lämnade inget, inte ens hyran. -Jag tycker att han var underlig.
Han som verkade så trevlig först.
Hans flickvän kanske vet var han är.
I så fall berättar hon inget. Hon är förkrossad, stackarn.
Så trevlig lägenheten däruppe är. Blir den ledig snart?
-Är ni intresserad, kommisarie O'Bannon? -Säg Irish.
Området blir mycket säkrare med en polis.
Kom tillbaka igen när vi har städat. Ni vet hur smutsiga ungdomar är.
Tack, det ska jag göra!
Den här gången behövde vi inte ens en annons!