MEXIČAN
- Čekám tady už čtvrt hodiny. - Já myslel, že jsi někde v zácpě.
Já myslel, že tu ještě nebudeš.
- Máš ty papíry? - Jo.
Seš na mě nasranej? Dělám jen svou práci.
- Já vím. - Seš kámoš, Jerry.
Margolese Holding, dobré ráno. Koho si přejete?
- Ano, je tady. Přepojím vás. - Ahoj, Estelle.
- To je Naymanův malej synovec? - To je Velký Tom.
Velkej Tom, to sedí. Ahoj, Velkej Tome.
Hele.
Proč toho kluka děsíš?
- Máš ten podělanej pas? - Jo.
- Mám výhrady. - Výhrady, Jerry.
Už mě sere vypisovat ti každej tejden šek.
Vysvětlím to.
To říkej, když to zbabráš jednou za čas.
- Ale tobě se to stává pokaždý. - Jo, pokaždý.
Já vám naprosto rozumím,
ale mám teď nějaký osobní problémy.
Moje holka... Jinak je skvělá...
Ale pořád si na něco stěžuje. Já si nestěžuju, ale ona furt.
Dokonce chodíme na skupinovou terapii.
A víte, jak jsem měl minulej tejden vyzvednout tamtu věc?
Tak Samantha řekla, že potřebuje auto, aby si něco vyřídila.
Co vám budu říkat? Rafli jsme se.
A ona je schovala.
Ona je schovala.
Klíčky. Schovala je.
A já tam nedojel včas a všechno bylo v pytli.
Podle mě se možná některý věci prostě nemají stát.
Jerry, ty seš blbec.
Máš dvě možnosti. První: Zabalím tě do koberce,
nacpu do kufru auta, poliju benzinem a zapálím. Zatím jasný?
Jo.
Druhá: Máš rád sex a cestování?
Poletíš do Mexika. Tam máš levnejch šlapek tři prdele.
Vyzvedneš pistoli, co patří Margolesemu. Co si vybereš?
Měl jsem dojem, že když teď Margoleseho pustěj,
tak ta poslední fuška byla moje poslední.
- Tu poslední fušku jsi posral. - Posral.
- Tahle fuška bude tvoja poslední. - Fajn, ale zrovna teď letět...
Chce tebe. Mám mu zavolat do lochu, že nemůžeš? Udělám to rád.
Poletíš, i kdybys nechtěl. To město se jmenuje San Miguel.
V baru El Alamo najdeš jednoho chlapíka.
Je to jednoduchý jak facka. Napiš si to. Dělej taky něco!
Ten kluk se jmenuje Beck. Má tu pistoli a čeká na tebe.
Až ho najdeš, přivezeš jeho i tu pistoli do Států. Jasný?
Máš poslední šanci! Margolese už má těch tvejch kiksů taky dost.
Zařídím to, Bernie.
Pámbů s tebou, usmrkanče. Začínáme.
- Kočičko, co to děláš? - Řekls, že to bylo naposled!
Mám mu říct: Nemůžu, stará chce, abych skončil, jděte do prdele?
Ano! Přesně to chci, abys mu řekl!
- Nejsem pojišťovák, čumáčku. - Jestli sedneš do toho letadla,
už mě v životě neuvidíš! Jasný?
Řekla jsem ti, jak moc si přeju, abysme jeli do Las Vegas.
- Já si to přeju, ne ty. - Myšičko, přeháníš.
Tohle mi nedělej! Nezlehčuj moje potřeby!
Čumáčku, nemůžu si vybírat. Já tam zajedu a hned se vrátím.
Já, já, já! Co by asi řekli na skupinový terapii, Jerry?
To na mě nezkoušej! Chodím tam s tebou a ani nejsme manželé, ne?
A to si všichni myslí, že jsme.
A neřekl jsem ani slovo, když nám k výročí dali kráječ na hranolky.
- Jsem vstřícnej. - No právě!
Ty... seš vstřícnej!
Nechceš si mě vzít a takhle to řešíš!
Pořád se chováš jako sobeckej, do sebe ponořenej,
hnusnej, nechutnej prospěchář!
Tobě uniká to nejdůležitější! Jestli nepoletím, jsem mrtvej!
A jak se mnou chceš chodit, když budu naloženej ve formaldehydu?
Jestli je tady někdo sobec...
Najednou házíš vinu na mě?
- Nech si ty psychologický řeči! - Necháme toho!
Dobře. Jerry, chci, abys přiznal,
že moje potřeby jsou ti putna a že ses sobeckej hajzl a lhář.
- Proboha! - Jerry, přiznej to.
Dobře. Přiznám, že jsem slíbil, že s tebou pojedu do Vegas.
Tak tam pojedeme o něco pozdějc.
Jestli ti přijde sobecký, že chci zůstat naživu, prosím.
Ale já s tebou chci jet,
protože tvoje potřeby jsou pro mě důležitý, myšičko.
Podívej, mám věci po celým chodníku.
No tak, kočičko.
Co říkáš?
Dobrý?
Já vyrážím, ať jedeš nebo ne.
Tak co?
- Zmetku! - Tak zmetek.
Najednou už mi neříkáš macíček a kus chlapa, jako včera v posteli?
Tobě bych teď tak akorát řekla, že ti zavolám taxíka!
Promiňte, mluvíte anglicky?
Cože?
Hotovo, pane Welbachu. Kyvadlová doprava vás odveze k autu.
- Jaká je to značka? - Chrysler. Úplně nový.
- Nějaký problém, pane Welbachu? - Jsem v Mexiku poprvé a...
Chrysler? S tím jezdím v Americe.
Nemáte něco originálnějšího, něco trochu...
- Mexického? - Jo, abych líp nasákl atmosféru.
- Jste tu poprvé? - Jo. - Úžasné.
Mluvíte španělsky, pane Welbachu?
Já si to myslel. Znáte akorát pár slov z Esmeraldy, co?
- Jo, Esmeralda. - Podíváme se, co pro vás máme.
Myslím, že jsem našel to pravé.
Co byste říkal na El Camino?
To zní skvěle.
Tady si zaděláte na hromadu problémů.
Raoule!
Kdo ho chce? Má to na dva dny.
Vypadá, že jezdí brzda plyn.
Ne. Na tři.
Raz, dva,
tři.
Manuel.
Jo, El Camino!
El Camino...
To mě poser.
Debile!
Tady seš špatně, Amerikáne.
Je mi to jasný.
Co tady chceš?
Tequilu.
Ptám se, protože týpci jako ty sem nechodí.
V tomhle městě chcípnul pes.
Jsou tu jen farmáři a banditi.
A ty si motyčku neneseš.
Seš bandita, Amerikáne?
Ne. Hledám tady seňora Becka.
Seňor Beck?
Tak jo.
Dobrý?
Vy jste Beck?
- Já vím, kdo seš. - Fajn, aspoň to bude jednodušší.
- V pohodě? - Všichni jste stejný. Připravený.
Tady nejseš v Americe. Dáš si panáka?
- Jo. - Sedni si.
Je tahle židle volná?
- Počítám, že to chceš vidět. - Jo.
- Chceš to vidět, co? - Jo, asi budu muset.
Víš co? Pojď se mnou.
Pardon.
Tak tomuhle říkají Mexičan.
- Je pěkná. - Děláš si prdel? Jo, je pěkná.
Můžu?
Jeden chudej mexickej zbrojíř ji udělal pro bohatýho šlechtice.
Doufal, že mu splní jeho přání.
Chtěl, aby si syn šlechtice vzal za ženu jeho jedinou dceru.
Lidé z města čekali tři měsíce, než pistoli poprvé spatřili.
Krásnější zbraň ještě neviděli.
Byla přesně taková, jak si ji představovali.
Někteří si dokonce mysleli, že pro jejich oči je příliš krásná.
Bylo považováno za čest a štěstí
smět z nové pistole poprvé vystřelit.
Zvlášť z tak krásné, jako byla tahle, vyrobená pro šlechtice.
Tomu šťastlivci mistrovské dílo přímo vyrazilo dech.
Kulka vyšla opačným směrem. Byl na místě mrtvý.
Od té doby se traduje, že ta zbraň je prokletá.
Ale mně nic neudělala. Hrozně rád se na ni dívám.
Něco ti ukážu. Podívej, je tam náboj.
Ručně dělanej.
Ani nechtěj vědět, jakou má ta pistole cenu.
Mohli bysme tu pistoli střelit.
Protože je to kurevsky dobrá prácička!
A to nekecám kraviny. Nemusíš bejt...
Kurva.
Já se pochcal. Do prdele.
Starej může bejt v klidu.
Stejně jsem ho minulej tejden poslal do prdele.
- To jo. - Fakt. Řekl jsem:
"Jdi do prdele, Margolese, ty starej seschlej kokote!"
Hele, vstávej.
Seš celej pochcanej, přece tě nebudu tahat.
Takovej já mám život.
Tak jo.
Jo, hochu, seš mistr.
Kamaráde, ty ses fláknul do kebule.
Kurva.
Chlape...
Do prdele!
Sakra!
Nechte toho!
Kristepane!
- Našel jsem tu pistoli. - Fajn. Máš ji u sebe?
Jo. Ale jak jsem řekl, je tady takovej drobnej problém.
Kluk se ti ztratil? Je to ožrala. Běž do dalšího baru a najdeš ho.
Ten kluk je mrtvej, Tede.
Tede, slyšels mě?
Jo, slyšel.
- Jak? - Smůla, vyšší moc. Nevím, kurva.
Nějaký maniaci stříleli do vzduchu. Den nezávislosti nebo co.
Beck chytil kulku, co letěla dolů. Rovnou do palice.
Je mrtvej.
Ten parchant teď leží mrtvej v mým autě.
Jerry, to není drobnej problém.
- To je velkej problém. - Já vím.
Ten parchant je Margoleseho vnuk.
Cože?
- Teď jsi to ale fakt posral. - Co jsem s tím měl kurva dělat?
Nejdřív na sebe chčije a pak drhne hubou chodník.
Zůstaň tam. Přiletím za tebou a pomůžu ti z těch sraček ven.
Musíš to starýmu říct. Já nevěděl, co je zač.
Dobře.
- Haló? - Tede!
Tede, haló?
Stůj!
To snad ne!
Promiň, Bernie.
Máme problém. Zase ten blb Welbach.
"Muži, kteří nedokážou milovat"
"Zavřeno za účelem úklidu"
Rovnou si to ujasníme. Opovaž se otevřít hubu.
Já ti teď řeknu, co uděláš, Sam. Přestaneš kňučet.
A vyjdeš se mnou ven.
Je ti to jasný, Sam?
Fajn.
Zůstaň.
Jak jsem říkal, Sam...
Ne! Prosím vás, ne!
Pomozte mi!
Prosím...!
- Kde máš auto? - Cože?
- Kde máš káru? - Tam!
- Seš zraněná? - Ne.
Ano. Nevím.
Náklaďák...!
Pane...
Můžete zastavit? Prosím.
Chce se mi zvracet. Ne, vážně, v autě se mi dělá zle.
Říkala mi: "Nejezdi. Nechci, abys na dálnici jezdila sama."
A já na to: "To bude dobrý, mami." Ale není. Jsem mrtvá.
Nejseš mrtvá. Ale kdybych ti nezachránil život, tak bys byla.
Chtěla bys bejt radši na jeho místě? To pochybuju.
Zabijete mě?
To v tuhle chvíli záleží na spoustě věcí.
Znásilníte mě?
To rozhodně ne.
Ježíši, tak co chcete?
Mám za to, že to samý, co chtěl ten druhej.
Tu pistoli.
Tu pistoli, kterou sem Jerry nějak nemůže z Mexika dopravit.
Jerry?
Dělám pro Bernieho Naymana. Ten dělá pro Arnolda Margoleseho.
- Znám je. - Tak víš, že tvůj muž pro ně dělá.
- Ne. - Dělá pro ně.
Já vím, že ten sobeckej, ulhanej šmejd pro ně dělá. Ale není můj muž.
To je fuk, jak to s váma je, ale Jerry je v průseru.
A když v tom vězíš jako on, máš krapet strach o svou budoucnost.
Zamlžuje ti to úsudek. O tu pistoli má zájem dost lidí.
Takže já bych to shrnul: Kdo má holku, ten má pistoli.
Jsem rukojmí?
Zastřelil jste toho chlapa kvůli pitomý pistoli? Typickej Jerry.
Sedni si.
Heleďte, my jsme se s Jerrym rozešli.
Nemám páru, co dělá, protože já už s tím nemám nic společnýho.
- Vypadáš jako moc milá holka. - Děkuju.
Ale je dokázaný, že když jde člověku o život, tak lže.
Takže mě přece jen zabijete.
Tak se podívej.
Když všechno dobře dopadne a Jerry přiveze tu pistoli,
tak k tomu nemusí dojít. On mi dá pistoli, já mu dám tebe.
Já jen dohlížím, aby to klaplo.
Nasedni.
Super.
Tak pojď, slyšíš?
Běž!
Ty seš ale osel. Kam jdeš? Tam ne...
Promiň, já nechtěl...
Kurva!
Do prdele!
- Co se stalo? - Dobrý večer. - Dobrej.
Potřebuju vzít do města. Vaším náklaďákem.
Potřebuju, abyste mě vaším autem svezli do města.
Nemůžu zaplatit. Nemám peníze, žádný dinero.
- DeNiro? - Sí. Nic.
Robert DeNiro?
Robert DeNiro!
Potřebuju hodit vaším el náklaďáko
do dalšího město, vesnico, pueblo.
- Pueblo? - Ano.
- Vaším náklaďákem? - Seňor DeNiro.
Jsou legrační. Nemusíte je vůbec natahovat.
Věčnej kalendář. Jsou dobrý.
Tohle nemůže jet.
Nazdar, to je tvoje mičuda?
Sedí vám tady vzteklej pes.
Mazej!
Ven.
S tím psem musíte něco udělat.
Máte hovor na účet volaného. Jerry Welbach volá Samanthu.
- Nikdo není doma, pane. - Počkejte chvíli, je tam.
Sam, zvedni to. Beruško, tohle mi nedělej.
- Je mi líto, pane. - Ne, počkejte, ona tam je!
Co to děláte?
- Budeme telefonovat. - Komu?
Jerrymu. Řekneš mu, že je s tebou Leroy, a pak zavěsíš.
Leroy?
Přesně tak, Leroy. Pak zavěsíš. Je to jednoduchý.
- To je všechno? - To stačí, věř mi.
Tak zavoláš, nebo tě mám přinutit? Já to udělám.
- Ne, zavolám. - Fajn.
- Vytoč to. - Dobře.
Jaký má číslo?
Ty ho máš.
Já nevím, kde je. Je v Mexiku, tak číslo máte vědět vy.
Co mi to povídáš? Neznáš jeho telefon ani hotel?
Copak jste hluchej? Rozešli jsme se. Už spolu nejsme.
Proč bych měla mít jeho číslo?
Tak se mi zdá, že jste vůči druhejm dost nedůvěřivej.
Máš na to minutu.
Jsem profík. Tímhle se živím.
To gratuluju.
Zbytečně utrácíte čas.
To ti tak věřím.
Proč jedeš do Vegas?
Budu tam dělat servírku a potom krupiérku.
Přijdou si na 100000 ročně, ale musí na to mít ruce. Což já mám.
Mám je po babičce Veze, což je super,
protože babička Barzel měla ruce jako cirkusovej trpaslík.
Jak to, že ti to s Jerrym neklape?
Znáte ho?
Nedokáže projevit svý city. Měl podělaný dětství.
Jeho matka byla na hlavu, znáte ty typy: Vypnula jsem žehličku?
- Copak ho nemiluješ? - No právě. Milujeme se až moc.
Ale on je tak sobeckej. Žijeme jenom jeho život.
On by říkal asi něco jinýho, ale já dávám a dávám a on jen bere.
Mimochodem, náš terapeut se mnou naprosto souhlasí.
Já těm cvokařům moc nevěřím. Jen sedí, bosý nohy, kouří travku.
Možná, ale to nic nemění na faktu, že Jerry bere a já dávám.
Hodně lidí má dojem, že si můžou vybrat, koho budou milovat.
Promiňte, ale vy jste na jeho straně? Jasně že jo, jste chlap.
Miluješ ho, sama jsi to řekla.
A láska je to nejdůležitější.
Na chladnokrevnýho vraha jste dost citlivej člověk.
Děkuju, Sam.
Sakra!
Vypadni! Hele, musíš pryč.
Dělej!
Jeď!
Kde jsou moje věci, šmejde?
Zpátky! Kde jsou moje věci?
Ta pistole? Pistolero?
Klídek!
Zpátky!
Ani se nehni.
Co to kurva... Dej to sem!
Zpátky! Do auta. Zalez tam!
To je moje bunda? Dej to do auta!
Co to s váma je, lidi? Zpátky!
- Nemusíte za mnou až sem. - Už s tebou jednu zkušenost mám.
- Kromě toho neslyším, že čuráš. - Mám před váma zábrany.
Podívejte se, není tu ani okno.
Jak jsi to myslela, že žijete jenom jeho život?
Já to nemyslela doslova.
Jerry dělá pro Margoleseho už 5 let. Někdy se to zdá jako doživotí.
- To zní jako vězení. - Taky je.
Arnold Margolese sedí kvůli Jerrymu.
Jerry ho prásknul?
Ne. Jerry jel přes bulvár Ventura. Jak je Laurel Canyon.
Jo.
Nedával bacha, jel na červenou a vrazil do Margoleseho cadillacu.
A poldové Margoleseho zašili, protože měl v kufru chlápka.
Takhle se Margolese dostal do lochu?
- Byl živej, nebo mrtvej? - Živej.
- Tak o co šlo? - Protože asi živej zůstat neměl.
Nebyl v tom kufru přece svázanej pro nic za nic, ne?
Bože, člověk by řekl, že zrovna vám to dojde.
- Asi něco viděl. - A mohl to prásknout poldům.
A protože za to vlastně mohl Jerry, Margolese ho přinutil,
aby pro něj dělal, než si to odsedí.
Cizí lidi se mi pletou do vztahu, protože Jerry neumí řídit.
Nemůžu čurat, když jste tady.
Nevěděli jsme, že je v tom autě mrtvola. Co s mrtvým gringem?
Tady doleva.
Sundat.
Jestli mě zabijete, aspoň mi řekněte, kdo mě posílá do nebe!
Řekněte mi to!
Hele, já tě nezabiju.
Ale musím tě postřelit.
Proč, pane?
Protožes mi něco ukradl a víš o tý pistoli a budeš krást znovu.
Nepotřebuju, aby ses na mě zase někde přilepil.
- Já se nepřilepím! Ztratím se! - Střelím tě, a hotovo.
Do města se hned tak nedostaneš, zvlášť když budeš kulhat.
Kulhat? Tak mě pořádně svažte! Kurva! Střelíte mě? Svažte mě!
- Nemám provaz. - Proto mě střelíte?
Tak se to dělá v Americe.
Kam to chceš?
Do nohy ne, tam jsou tepny! Za pár vteřin bych mohl vykrvácet.
Tak do chodidla.
Ve zločineckým světě je to fér. Bude to bolet, ale zahojí se to.
Co když mi, kurvafix, ustřelíte prst?
- Do levý ne! - Promiň.
Na tři.
Jedna.
Já s tebou souhlasím. Ale dá se na to dívat z více úhlů.
Ať lidi říkaj, co chtěj, sex je ve vztahu hrozně důležitej.
A to, že je Jerry pozornej milenec, o něm hodně vypovídá.
- Tomu nerozumím. - Je pozornej v posteli.
Teď musíš najít způsob, jak ho přinutit,
aby tuhle vlastnost rozvinul i v jinejch oblastech vašeho vztahu.
Ale i když to bude jen v sexu, je to taky dobře.
To je dobrá myšlenka.
Když je někdo pozornej milenec, nemůže bejt úplnej sobec, ne?
Pokud ovšem...
- Pokud pozornej neznamená... - Co to bylo?
Co?
- Jak jste po něm loupl okem. - Po kom?
Leroyi, loupl jste po tamtom klukovi okem.
Já bych neřek, že jsem loupl okem.
Jste teplej?
- Jako jestli mám horečku? - Jako jestli jste na kluky.
Co má moje sexuální orientace společnýho s tím, o čem mluvíme?
Nic.
Ale předtím jste řekl něco, co mě zmátlo, a tohle by to vysvětlilo.
Jo? A co?
Ptala jsem se, jestli mě znásilníte, a vy jste řek, že rozhodně ne.
Tvářil jste se, jako bych byla nějaká hrůza,
nebo jak si vůbec můžu myslet, že byste se mnou chtěl něco mít.
Tak za prvý, znásilnění je věc vzteku, ne přitažlivosti.
A za druhý, ty nejseš hrozná, ale moc hezká.
Děkuju.
- Chceš, abych tě znásilnil? - Jste na kluky?
Jste na kluky! Já to věděla! To se mi ulevilo.
Chceš metál nebo odznak za to, žes poznala homosexuála?
Ne.
Jste úplně teplej?
Úplně teplej?
Jo, asi jsem.
Já se nesnažím hrát si na paní chytrou.
Jen mi to připadá naprosto skvělý!
Je to super, víte?
Já totiž znám lidi z vaší branže.
A přijde mi,
že ta homosexualita nejde s vaší prací zrovna moc dohromady.
Mám snad dělat dekoratéra? Teď jsi mě urazila.
- Já jsem ve svý branži machr. - Máte přítele?
Ne.
Bohužel, nějak nejsem schopnej udržet si vztah.
Vypadá to, že s tím mají problémy všichni.
Zvoní to, seňore.
Děkuju.
Ne, ne, ne...
Vážně?
To je ale milý. Nemáte tušení, čím jsem si... Děkuju.
Jerry, letím za tebou. Počkej na mě v hotelu Del Plaza.
Tak letiště padá, potřebuju do hotelu Del Plaza.
- Dobrej. - To je váš pes?
- Tak nějak. Jen se veze. - Hnusnej.
Ale je to osobnost a to se počítá.
- Je to dobrej pes. - To je vaše auto?
Je z půjčovny. Jsem Američan.
- Nekecejte! Fakt? - Jo!
No, já jsem Mexičan.
Super.
Máte pas?
- Jerry Welbač, Los Angeles, USA. - Welbach.
Welbač.
Můžu se vás na něco zeptat, Jerry?
Jak dlouho jste v Mexiku?
- Pár dnů, přijel jsem si užívat. - Aha.
- Tak užívat. - Jo.
Řeknete mi, od čeho je tohle?
Tak to úplně nebylo.
Ten zbrojíř vyrobil pistoli pro budoucího manžela,
což měl být syn šlechtice. Tohle je pravda.
Ale celý příběh byl daleko ponuřejší.
Ta pistole je prokletá.
Nejdůležitější v celém příběhu je zbrojířův pomocník.
Chudý, ale čestný mladík, slepě zamilovaný do zbrojířovy dcery.
Měsíce chodil do dolů a sbíral vzácné kovy,
kterými chtěl vyzdobit nejkrásnější pistoli na světě.
Jenže pak zjistil, že to nebude svatební dar pro něj,
ale pro jiného muže.
Zbrojíř trval na tom, aby si jeho dcera vzala syna šlechtice.
Rozzlobený a nešťastný pomocník tu pistoli proklel
a přísahal, že nikdy nebude střílet tak, jak má.
Ale zbrojíř pracoval s časem o závod.
Slíbil, že vyrobí pistoli nepřekonatelně mistrovskou.
Měla se totiž stát jediným věnem jeho dcery.
Pracoval dnem a nocí, aby vylepšil všechny její nedostatky.
Tahle pistole nikdy nestřílela pořádně.
Říká se, že zbrojířův život ukončilo jeho vlastní dílo.
No, příteli, můžete jít.
Ale bez pistole. Ta nepatří ani vám, ani vašemu šéfovi.
Teď je moje.
Jo, Vegas. Tam to dá člověku zabrat.
- Vyjde to draho? - Jo, citově.
Řekněme, že jsem měl vážný problémy se vztahama.
Tak to seš mezi těma pravejma.
Čím se živíš, Franku?
Dělám pošťáka.
- Fakt? - To je nezáživný!
Má to i svý nechutný stránky.
- A tohle je k tomu klíč? - Přesně tak.
Nemáte tušení, kolik malejch, neoznačenejch obálek doručuju.
- Porno? - Jo. Denně.
- Jako co? - Videa, nafukovací panny,
robertky, kapesní pičky.
- Nic nevynech. - Až tak, jo?
Mám to v rukou denně, ale stejně si jednou za rok musím vyrazit.
Vyjdu ze dveří a vím, že jedu do Vegas. Jen netuším jak.
Mám jen peníze a hroznou chuť.
Pomáhá mi to, abych se nepomátl.
Ostatně, lidi nezabíjejí zbraně, ale pošťáci.
"Zavřeno"
Hotovo, pane Shurkere. Kyvadlová doprava vás odveze k autu.
Jaká je to značka?
Chrysler, úplně nový.
Nemáte náhodou něco trochu víc...
Raoule!
Nazdar!
- Žádnej strach, Ted je tady. - Ahoj.
Nekecej. Mexickej zloděj, špinavej polda?
Rozneslo se to. Ta pistole je cenná věc a chce ji každej šupák.
Ale hovno! Tak oni si myslej, že je chci podfouknout?
Možná si myslej, že máš strach a můžeš vyvést nějakou kravinu.
Co já vím. Dělám jen svou práci.
Jo? A to je co?
Mám zjistit, co se děje, odhadnout škody, uklidnit tě,
najít tu pistoli, odjet domů.
Jestli se vrátím, pistole nepistole, pošlou mě k ledu.
- Nevyšiluj, Jerry. - Nevyšiluj? Sám to dobře víš.
- Já vím to, co mám vědět. - Jen děláš svou práci.
- Vím jen, co mám vědět. - Mluvíš jak zaseknutá deska.
Nic nevím, nic nevím!
Já taky neskáču z toho, jak to Nayman vede.
Jako starší ti radím, aby sis dával bacha a dělal, co máš.
Já dělám, co mám, a zbejvá mi 17 splátek na bydlení na Floridě.
Mně je fuk, jak se na to díváš. Najdi pistoli a jsi z toho venku.
V životě jsem nevzal úplatek!
Já vím, že bys Margoleseho nepodrazil.
Ale ten kluk je mrtvej a pistole je v tahu.
Je ti jasný, jak to vypadá, ne?
Jerry, seš přece kámoš.
Tyhle figury ne!
Nikam neuteču.
Budu v tomhle městě bydlet.
Běž.
Co je?
Znáš to, když vám to neklape a vy se rozejdete?
Jak najednou všude kolem vidíš plno lásky a možností?
Mám strach o Jerryho.
Tak ho neměj. Ráno zavolám Naymanovi a všechno zjistím.
Chceš, abych tu zůstal?
Chci, abys šel.
Určitě?
Fakt chci, abys šel.
Celou noc jsem nespal.
Jo.
Ne, říkal, že toho poldu sledoval do zastavárny.
Po snídani tam jdem.
Jestli všechno klapne, letíme v sedm hodin.
Ne, ty počkej, Naymane!
Proč jsi to řekl?
Teď, nebo až pak?
Jak bych to asi mohl blbě pochopit?
Neposlals špatnýho člověka, ale tohle jsem neodkejval.
Dávám ti slovo, že až mu to řeknu, změní názor.
Měj se.
Ahoj, beruško. Pořád ti volám a ty nic.
Začínám mít strach.
Já vím, že se na mě zlobíš,
ale znáš to: "Když ji nemám vedle sebe, smutno je".
Jo?
Asi jela vážně do Vegas.
Já ti říkám, že když máš holku, je to na prd. Buď jako já.
Jsem nezávislej, žádný hádky, nikdo mi nemává bičem nad hlavou.
Tede, ty seš tak studenej, že nemáš šanci potkat tu pravou.
Každá může bejt ta pravá, když dobře vypadá a chlap to chce.
Ani náhodou. Já ne.
Ty se usadíš, ty se otevřeš a seš zranitelnej.
Cože tak najednou debatujeme o mým vztahu?
Podívej, Jerry, ona je ve Vegas.
Cože?
- Věci se serou, víš? - Věci se serou?
Margolese řekl Naymanovi, žes to posral, ať někoho nasadí na Sam,
- v případě... - V případě?
Že bych chtěl na Margoleseho ušít boudu. A to mi říkáš teď?
- Mě vynech. Jsou důležitější věci. - Jaký třeba?
Ta pistole je drahá. Ví se, že ji máš. Sam může bejt v nebezpečí.
- Fakt, jo? Koho na ni nasadili? - Neznáš ho, ale slyšels o něm.
- Koho? - Toho psychouše Leroye.
Nayman to musel udělat, Margolese by to zjistil, kdyby neposlechl.
Počkej, jen mě chtějí zastrašit.
Mě by to teda zastrašilo. Každej zná tu historku s ledvinama.
Nayman nás chce s pistolí v sedm v letadle. Žádný výmluvy.
Počká na nás na letišti a Leroy hned odveze pistoli Margolesemu.
Jo.
Půjčil jsem si kartáček, nevadí?
Vyspal ses dobře?
Jo. A ty?
Kdo je Winston?
- Někdo, koho nemám moc rád. - Můžeš si to dát odstranit.
Jednou to možná udělám.
Chceš snídani?
Nejdřív jsem si myslel, že tenhle kluk docela ujde.
Pak jsem si říkal, nejenže ujde, on je fantastickej.
Ale dost jsem pochyboval, že si bude myslet to samý o mně.
Pak jsem zjistil, že si to myslí.
Tak si říkám,
co se stane, až přijde na to, čím se živím,
kdo jsem a co jsem kdy udělal?
Chápeš? Co si to vůbec namlouvám? Musím bejt realista.
Co s tím budeš dělat?
To je to, já nic dělat nemusel. Přišlo to samo od sebe.
- Fakt? - Včera jsem byl trochu připitej.
Strčil jsem svou pistoli v koupelně mezi ručníky.
A on ji našel.
Řekl: "Co bylo, to bylo.
Důležitý je, co bude."
Leroyi.
Vidíš, život se může změnit. Lidi se můžou změnit.
Dvanáct let jsem nebrečel.
Na co koukáš?
Nedívej se na mě tak. Děláš mi to horší.
Mně to přijde úžasný.
Pojď se bavit o něčem jiným.
- O čem chceš mluvit? - To je jedno, o něčem jiným.
Tak mi povídej, co tě rozbrečelo naposledy.
Jo, to mi určitě zvedne náladu.
Prej to byla Leroyova matka.
Pěkná kravina. Kdybych na příští konferenci řekl jednomu člověku,
žes měl pět let v mrazáku matku na kousky, taky bys měl jméno.
Takže je fuk, jestli je to pravda. Přece nejseš tak naivní.
- Ten chlap je někdo. - Proboha. - Tak proč se bojíš, když kecá?
Jednou jsem Leroye potkal. V Minnesotě.
Byla to chvilka, ale vypadal příjemně.
Mně je fuk, jestli si hraje na nějakýho psychouše.
Ať si sedí nahej v garáži, politej benzinem, sirky v ruce.
Já mám spíš nervy z toho, že ho vůbec najali, chápeš?
Fakt ho znáš, Jerry?
Kristaboha!
Já nedovolím, aby se něco stalo.
Dík, Tede, cejtím se fakt bezpečnej.
Žádný kraviny, jasnačka? Pistole nabitá, bum bum, ty mrtvola.
Máte vadu řeči?
- Naval tu posranou pistoli. - Pistoli?
Ty víš, o čem mluvím!
- Pistoli? - Tak jo. Jak se jmenuješ?
- Joe. - Joe, dej ji sem a my zmizíme.
- Pistoli, prosím. - Dobře.
Děkuju.
S dovolením.
Běžte.
Mám ji.
Sedni si tady, amigo.
Jerry, ruplo ti v bedně?
- Cos to říkal do telefonu? - Dej tu pistoli pryč.
Probírali jste s Naymanem, že mě máš zabít?
- Jerry, já bych nikdy... - Řekni, že to není pravda!
- Dělej! - Tak jo. Říkal to.
Takže jsi kecal, že z toho vyváznu.
- Ne, Jerry, to říkal on. - Takže neříkal, ať mě odbouchneš?
- Ne. Říkal, ať to udělám, ale... - Ale?
Ty jen děláš svou práci. Tak to chodí?
Sedmnáct splátek, a bude barák.
Jerry, já bych tě nezabil, přísahám!
Na jedný straně mě máš přivézt zpátky, na druhý odkrouhnout.
Chtěj po tobě dvě protikladný věci a ty se vůbec neptáš?
Já nevím.
- Nepřijde ti to trochu divný? - Jo, je to divný.
Jasně, protože se něco děje. Ale co?
Přesně. Nevíš, protože děláš jen svou práci.
Já se nenechám zabít, protože ty nevíš!
Chápeš?
Seš kámoš, Tede.
Seš kámoš, Jerry.
"Zavřeno"
- Co se tady stalo? - Někdo skočil z balkónu.
Hotelová ochranka.
Prosím, ne!
Ne...
Už jdu!
Dobrý den. Stala se strašná nehoda. Jste tady všichni?
- Jo, jen já a má žena. Miláčku? - To je v pořádku, děkuju.
- Co se stalo? - Omlouvám se za vyrušení.
Je všechno v pořádku?
Leroyi...
Sbal si svý krámy.
Seš pěkný hovado, víš to?
Máš dobrý hadry, ale jinak seš debil.
Nosíš Kevlara?
Leroyi.
Prosím tě, nedělej to.
Mám ji poslechnout?
Co myslíš?
Chceš vědět, co si myslím já?
Kevlar je pro slabochy.
Jdi do hajzlu, kriple.
To máš za Franka.
- Stihnete mi naložit tašku? - Jistě.
- Váš pas, prosím. - Jo.
- Asi došlo k omylu. - Cože?
Ne!
Pan Shurker má zřejmě váš.
Já ti říkal hned na začátku,
že jestli Jerry přiveze pistoli, bude to v klidu. Posralo se to.
Proč tady není?
Hele, snažím se zjistit, co se děje.
Uklidni se a nechovej se jako unesený dítě v krabici na mlíko.
Máš pravdu, je to nabídka na tu pistoli.
Já vím, jak to vypadá, ale jen chci získat přesnější odhad.
Ty tu pistoli nechceš dát Margolesemu, viď, Bernie?
Hele, Bobby, já vím, že seš loajální a to je dobře.
O tom nikdo nepochybuje, ale řekni mi:
Když tak lezeš lidem v kancelářích do věcí,
zjistils, že nám dává vyhazov?
- Jo. Tobě, mně, všem. - Jak to?
Tys nedostal memorandum? Odstupný, prémie? Nic?
- Ne. - Ani já ne.
Jenže já na rozdíl od tebe vím, kdy mi někdo sere na hlavu.
Ty poznáš hovno, protože stojíš na špatný straně.
Pomůžu ti přejít na správnou stranu
a udělám pro tebe to, co měl udělat on.
V tom lochu se změnil. Říkám ti, něco ho změnilo.
Už není, co bejval.
Pořád jsou na telefonu. Co jim mám říct?
Můžu ti věřit?
Jo, Bobby, jsem tady.
Jo, to je jeho hotel.
Jasně.
- Co? - Najíždíme na plán B.
Doufám, že ti v letadle není blbě.
"Zavřeno"
Vlez do auta.
- Dobrej den, seňore. - Dobrej.
- Volali z americkýho konzulátu? - Ještě ne, pane.
Ten telefon je děsně důležitej. Ztratil jsem pas, víte?
Sednu si tamhle a ani se nehnu.
Seňore Welbachu, vidíte tamtoho člověka?
Jo.
- To je pan Williamson. - A?
Čeká na stejný telefon jako vy.
Fakt? Celý ráno?
- Od března, seňore. - Ale nekecejte.
Hotel de la Plaza.
Ano, je tady.
To je pro vás.
- Ano? - Ty hajzle! Jaký ano?
Říkáš to jako: "Ano, mám super život, všechno je v pohodě!"
- Sam? - Myslela jsem, že seš mrtvej!
Šílím strachy a ty si řekneš "ano",
jako když potvrzuješ hotelovou objednávku!
Sam?
S panem Jerrym Welbachem končím.
- Zeptej se ho na tu pistoli. - To je Leroy? Udělal ti něco?
Máš ponětí, co mám za těch posledních pár dnů za sebou?
Vynásob to tisíckrát a budeš matně vědět, co mám za sebou já.
To je typický. Pořád se spolu jen trumfujeme...
Přestaň ječet, prokrista!
Kde seš? Není ti něco?
Jsem v Toluce na letišti, Jerry. A všechno je totálně v prdeli!
Když přiveze pistoli, bude to dobrý.
Na to on kašle. Stará se jen o sebe. Ostatně jako vždycky!
Proč ventiluješ osobní věci před naprosto cizíma lidma?
Tak hele, já bych neřekla,
že člověk, se kterým spácháš vraždu, je naprosto cizí!
A ještě něco: Nemůžu najít svoje dámský karty a kreditní vložky!
- Cože? - Klídek, Jerry.
- Cos jí udělal? Co jí je? - Uklidni se, Jerry.
- Dobře. - Šlo nám trochu o kejhák,
ale já jsem profík a vím, co dělám.
Takže všichni přibrzdíme, jo?
- Co se stalo? Ztratil ses? - Jo, už před pěti rokama.
- Cože? Neslyším tě. - Ale nic.
- Nic? Já doufám, že něco máš. - Jo? Ne abys...
Hlavně abys ji vrátil se všema deseti prstama, jasný?
Jasný. Přijeď sem, vyzvedni nás a všechno srovnáme.
Máš úžasnou holku. Ale všichni víme, jak se umíš chovat.
- Tak si to nech. - Cože? - Teď není čas bejt sobeckej.
Cože?
Seš v pohodě?
Blbá pistole.
Ven!
Musím se tě na něco zeptat.
Je to důležitý, tak si rozmysli, co mi řekneš.
Dobře.
Když se dva lidi milujou, ale neklape jim to spolu,
kdy si najednou uvědomí, že už toho bylo dost?
No, to je... Víš...
Konec je, když...
Dobře, trpím psychosomatickejma projevama nespavosti...
Víš, jsem produkt svých emocí versus produkt svýho okolí...
...stejně jako on, Jerry je přesně stejně...
Já potřebuju k životu sluníčko. A ve spojení s...
Mám svoje cíle.
- To je tvoje odpověď? - Jo.
To je špatně.
Teda správná odpověď existuje, ale tahle to není.
V mý branži je člověk osamělej a nic nejde vrátit.
Věř si na posmrtnej život, ale když lidi umíraj, je to děsivý.
A oni umíraj sami.
Když posílám na věčnost člověka, kterej byl někdy zamilovanej,
tak se tolik nebojí.
Teda bojí se pořád, ale je v něm takovej klid.
Podle mě je to proto, že ví, že ho někdo někdy miloval
a že tomu někomu bude chybět.
Čas od času to vidím a naplňuje mě to posvátnou úctou.
Asi bych ti to nevyprávěl, kdyby nebylo Franka.
Rozhodně je to těžká otázka.
Když se dva skutečně milujou,
odpověď je jednoduchá, zvlášť v tvým případě.
Kdy si uvědomíš, že už toho bylo dost?
Nikdy.
A jen doufej, že Jerry není blbej.
V čem to jede?
Kára z půjčovny?
Všichni tři jsme trošku nevrlý. Dáme si něco k jídlu,
ty skočíš pro pistoli, a pak půjdem každej svou cestou.
- Úplně svou cestou. - Nezačínej.
- Sklapni! Mám právo si začínat! - Neříkej mi, ať sklapnu!
- Na něčem jsme se přece dohodli. - Drž hubu. - Budem potichu všichni.
- Přísahám, že to někam napálím. - Jerry, nedělej to!
Řekni ještě slovo, Sam. Přísahám Bohu, kurvafix.
- Benneton. - Jak chceš.
- Proboha! - Skončilas? Budeš držet hubu?
Ano, Jerry, budu!
Zastav to auto!
Stůj!
Jerry, ty seš ten nejšílenější kretén, jakýho znám.
A víš co? Jeď si do Vegas! Už toho mám dost!
Krám posranej!
Jednou jsem píchnul kolo na Floridě. Široko daleko nic.
Podíval jsem se do kufru, náhradní pneumatika nikde.
Čtyři hodiny jsem se pekl na sluníčku a čekal na nějaký auto.
Teď si to pokaždý kontroluju.
Ukaž, pomůžu ti.
Někdy to chce trochu síly.
Taky by je nezabilo, kdyby to jednou za čas naolejovali.
- Posraný půjčovny aut. - Jo.
Nechoď sem, beruško.
- Cos to do prdele udělal? - Zabil by nás!
- Podívej se na jeho hlavu! - Nech toho!
V "97 jsem Leroye viděl v Minnesotě. A tohle není on!
Ne, Jerry! Udělals šílenou chybu! Byl to můj kamarád!
Pusinko, Leroy je černoch!
- Chápeš? - Ne... - Ano! Je to černoch!
Afroameričan.
Margoleseho Leroy je ten, kterýho zabil ve Vegas!
Takže tenhle chlápek...
Já jsem takovej idiot. No jasně.
Dej tu pistoli Leroyovi, on ji dá Margolesemu. Hovno!
Chápeš? Nastrojili to na mě!
Nayman najal tohohle čuráka,
aby sejmul Leroye, vzal pistoli a hodil to na blbýho Jerryho.
Není to tak, pane Winstone Baldry?
Já Leroye znám, Winstone, ale to tys nemoh vědět.
Tvoje chyba. Tys to posral.
To snad není možný. Pokaždý to zkurvím.
Ale teď ne. Teď vyhraju.
Teď vyhraju já!
Prokrista.
Mám štěstí, že tě nezabil už před třemi dny.
Chci domů.
Volals na konzulát kvůli pasu?
Máš dost peněz?
Jo.
Chci se tě na něco zeptat.
Je to důležitý, tak o tom přemejšlej.
Když se dva lidi milujou,
ale nějak jim to spolu neklape,
kdy si najednou uvědomí, že už toho bylo dost?
Nikdy.
Zavolají.
Nechala jsem jim 60 vzkazů. Řekla jsem, že je to nutný.
Proč se tě Nayman ptal, jestli máš rád sex a cestování?
Co to mělo znamenat? Že honíš ženský? Je to...
Vyprávím ti tady celej ten svůj debakl, a tebe zajímá tohle?
Jo, protože když se zeptáš někoho, kdo má holku svýho srdce,
jestli má rád sex a cestování, je to sprostý a blbý.
A říkám ti, už nebudeme utíkat.
Končím s utíkáním, balením a utíkáním a...
Ten telefon jednou zazvoní.
Dostaneš pas a dáš tu pistoli Margolesemu.
Margoleseho ochcává Nayman. S náma to nemá co dělat.
S milostí Boží nebo nevím jak, jsi z toho nějak vykličkoval.
Když utečeme teď, budeme utíkat do konce života.
Chceme přece žít jako dřív.
To chceme, pusinko.
To není možný. Koukněte se znovu.
Kočičko, ne. Margolese. M jako Marie.
Miláčku, můžeš to ztlumit? Stejně neumíš španělsky.
Skutečný emoce překonaj jazyk.
- Že trpí, poznáš i beze slov. - Ne, to není možný!
Nevíte kdy?
Ne. Dobře.
Margoleseho ráno pustili!
Co se, sakra, děje? Měl jít až ve čtvrtek!
Dnes je čtvrtek.
Nechoď k oknu.
Sakra...
Dej to sem.
Chytrá hlavička.
Hele, vypadni!
Tak padej, jsem z tebe nervózní.
Kam jedem?
Nemůžeš za to, že o tý pistoli nic nevíš. Seš Američan.
Ta pistole ti nepatří.
Pane Margolese.
Teď jsem z toho vedle.
- Co za to, Jerry? - Cože?
Za tu pistoli. Co za to, že ji dáš mně a ne nikomu jinému?
Teda!
Co za to?
Co já vím? S vochcáváním nemám zkušenosti. Vy řekněte, co za to.
Já tě neochcal, Jerry.
Řekl jsem Naymanovi, ať tě sem pošle, ale netušil jsem,
že hledá kupce. Když jsem to zjistil, nevěděl jsem,
kdo z mého týmu je v mém týmu nebo jestli nějaký tým ještě mám.
- Co je, kurva, tohle za chlapy? - Pracujou pro Tropilla.
A kdo je kurva Trop... A víte co? To je jedno.
Dejte mi jedinej důvod, proč bych tu pistoli neměl do krve bránit.
A věřte mi, jestli na to dojde, někdo z týhle místnosti odejde
a bude mu chybět ucho nebo si už v životě nezašuká.
Jedinej důvod! Teď, když jste mi naznačil, co si o mně myslíte.
Jsi fatalista, Jerry?
O tom jsem nikdy nepřemejšlel.
Prosím.
Děkuju.
Vzpomeň si na to odpoledne, kdys mi vrazil do života, do auta.
Napadlo tě někdy, že to nebylo jen tak?
Fakt jsem o tom nikdy nepřemejšlel.
Kvůli tomu dni nezapomenu na prosťáčka, se kterým jsem seděl.
Když jste v malé cele, dozvíš se o svém spoluvězni hodně.
Měl jsem toho kluka rád jako vlastního syna.
Ale byl to jeho syn.
Jednou mi přinesl výstřižek z novin. "Tohle je můj osud.
Na tohle mám dědické právo." Byl to článek o té pistoli.
Jak ji našli v dole a schovali ji.
Zeptal jsem se, proč pro něj tolik znamená.
Jeho příběh změnil můj život.
Noc před příjezdem šlechtice nemohl pomocník spát.
Srdce mu rozdírala bolest.
Nastal den, kdy zbrojíř předá svůj dar šlechtici a jeho synovi.
Syn šlechtice byl vznětlivý voják, světácký a zlomyslný.
Jeho otec pro něj chtěl svatební dar krásnější,
dokonalejší, než co kdy viděl.
Ale žádná slova nemohla plně vystihnout krásu pistole.
Nic je nemohlo připravit na její dokonalou eleganci.
Když syn šlechtice uviděl svoji nevěstu,
na první pohled se do ní zamiloval.
Vzal tu překrásnou zbraň do rukou. Padla mu jako ulitá.
Nevystřelila. Šlechtic to považoval za zlé znamení osudu.
Kletba způsobila, že v nečestných rukou nestřílela.
Zbrojíř ho vybídl, aby to zkusil ještě jednou. Udělal to.
Šlechtice taková nemístnost urazila.
Rozzlobeně se s chudákem zbrojířem přel.
Když si syn šlechtice všiml, že dívka miluje pomocníka,
muže chudšího a bezvýznamného, rozzuřil se.
To nemohl strpět.
Pomocník si uvědomil, že i kdyby pistole vystřelila,
další kulka bude patřit jí.
Prosil tedy svou lásku, aby ustoupila a přijala svůj osud.
Někdo říká, že bylo slyšet, jak jí puklo srdce.
Neohroženě postoupila svou zahořklou duši očistci.
Její zatracená duše je v té pistoli.
Poslouchal jsem ten příběh den co den. Vždycky mi říkal:
"Až se dostanu ven, najdu tu pistoli a vrátím ji svému otci,
jehož dědeček ji vyrobil."
Za rok a půl to za mě schytal do břicha.
Umřel.
Přísahal jsem, že tu pistoli najdu, získám a vrátím jeho otci.
Můj vnuk Beck byl tvrdohlavý kluk.
Jistě, byl zmatený.
Nechápal, že to pro mě byla čest.
A v tu chvíli mi došlo, že tě sem musím poslat.
Protože tys to všechno způsobil.
Jeho syn je mrtvý. Můj vnuk je mrtvý.
To všechno zapříčinilo jedno odpoledne na naší křižovatce.
To je, kurva, dobrej důvod.
Jsi voják Boží.
Na tý římse bude v bezpečí a může letět nahoru s anděly.
Tady ji žádný ďábel nechytí.
Teď může odletět s anděly.
Jsme vyrovnaný?
Máš to u mě.
Jerry?
To je určitě královna idiotů, co? To musí bejt Sam.
Tady je Bernie Nayman.
Kde je ten debil Jerry? S Leroyem?
Nemyslíte Winstona? S tím doufám není, protože ten je mrtvej.
Tak to jste v pěkným průšvihu.
Hlavně jestli Jerry tu pistoli prodal.
- Jerry ji schoval. - To udělal moc dobře.
Seš tam, Sam?
Jo.
Já taky.
Naymane, kde je? Cos s ní udělal?
Sam? Nestřílejte, je v kufru!
- Jestlis jí něco udělal... - Je tam vedro.
- Pusť ji ven! - Nejdřív mi dej pistoli.
Dobře.
Kde jsou klíčky?
Možná jsem je ztratil.
Tak to máš smůlu, protože ona jediná ví, kde ta pistole je.
Sam, ne!
- Polož to, nebo to rozbiješ. - Drž tu svou zasranou hubu!
Sam, nemačkej, opakuju, nemačkej ten kohoutek, pusinko.
- Já ten blbej kohoutek zmáčknu! - Znič ji, a Jerry je mrtvej.
Beruško.
Polož tu pistoli, ano?
Polož ji.
Nestojí to za to.
Má pravdu, nestojí to za to.
Nepoznáš, kdy už toho bylo dost?
Miláčku.
Máš rád sex a cestování?
To mám.
Špatně.
Miláčku?
Právě jsme viděli zázrak.
Bože můj.
- Není ti něco? - Mně? Ne, co ty?
- Můžu? - Bude to pro nás čest.
Jo.
Zpečeť to.
- Miluješ mě, Jerry? - Zbožňuju tě, beruško.
Řekni mi to znovu.
- Už jsem ti to říkal třikrát. - Ještě jednou, prosím.
Pistoli udělal chudej mexickej zbrojíř pro jednoho urozence.
Říká se urozenýho pána.
- Jakej je v tom rozdíl? - Žádnej v tom není...
- Tak proč mě musíš opravovat? - Je to tvůj mateřskej jazyk...
Necháme toho!
Miluju tě, Jerry.