På et tidspunkt i deres liv
oplever enhver tabet af en elsket.
Jeg, Tick, er ingen undtagelse.
Arthur!
Et tab kan sende selv en fattet helt som mig selv
ud i fortvivlelse.
Arthur!
Få ham til at miste fokus, fjerne hans tanker fra missionen,
og få ham til at miste fokus.
Arthur!
Hvilket naturligvis gør det at finde ens forsvundne elskede
endnu vigtigere.
Arthur!
For sidste gang, han er ikke her!
Gå så væk! Du skræmmer mine kunder.
Hvor er du, compadre?
Tag dig sammen. Godt, Terror.
Jeg er Terrors fange.
Det er fint, fordi
Tick vil komme og redde mig, før jeg bliver tortureret,
eller måske efter jeg er blevet tortureret.
Jeg kan ikke tillade mig at være kræsen i den her situation.
Du er i en af de hyppigt besøgte celler.
Hallo?
Måske er du blot mad til et af hans dyr.
Jeg ville hellere være mad.
Hallo? Kan du høre mig?
Jeg taler ikke med mig selv.
Ligesom visse andre.
- Hvem er du? - En fange. Ligesom dig selv.
- Hvad hedder du? - Arthur.
Rart at møde dig, Arthur.
Jeg hedder dr. Mischa Karamazov.
Hvad?
Ja, vi havde nogle gode stunder.
I begyndelsen tror man, at det altid vil være sådan her, men pludselig
er det blæst væk, som pilegæslinger i vinden.
Hvor end du er, min lille ven, håber jeg, du er lykkelig.
Er du lykkelig, Arthur? Du kan sige det.
Du kan hviske det, hvis du vil.
Du taler til en handske.
Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Jeg kan knap nok få vejret. Jeg kan ikke bevæge mit hoved.
Det føles, som om jeg er faldet ned fra en klippe inde i min krop. Hvad er det?
Din vens fravær knuser dit hjerte.
Jeg hader det.
Hvis Arthur var her, ville han sætte en stopper for det.
Tickman, du gør hverken dig selv eller mig nogen tjeneste her.
Hvornår ledte du sidst efter ham i hans lejlighed?
Selvfølgelig!
Det eneste sted, jeg ikke havde tænkt på at lede.
Når Arthur ikke er her, kan jeg være chokerende hjælpeløs.
Det anede jeg ikke.
Arthur?
Arthur, er du her?
- Hvad laver du deroppe? - Ingenting.
Hvad mener du med: "Ingenting?"
Bare stop med at kigge på mig.
Arthur!
Hvor er Arthur?
Jeg skulle til at spørge om det samme. Hvor er Arthur?
På røven. Det er, hvor han er.
Jeg talte i telefon med ham i går aftes, og telefonen gik død.
Det lød, som om nogen snuppede ham fra gaden.
Arthur? Snuppet? Fra?
Det må være Ramses og hans bøller.
Bortset fra at Ramses er død.
Hvor har du hørt det?
Jeg kender et sted, hvor Pyramidebanden kommer.
Jeg tager derhen og smuglytter på deres samtaler og telefonopkald.
- Det var derfor, jeg kom her. - Det er utroligt farligt.
Men det er du også.
Sidste gang jeg så dig,
slæbte du Ramses af sted for at få informationer.
Dræbte du ham? Gjorde du min bror medskyldig i mord?
Rolig nu, Lille Dot.
Der var intet mord.
Den slange var stadig i live, da han gled mellem vores fingre.
Fint, lad os sige, at jeg tror på dig. Og dig.
Hvis det ikke var Ramses, hvem tog så Arthur?
Er det ikke åbenlyst?
TERROR ER I LIVE
Mit gæt er en form for kult?
Vi er nødt til at gøre noget.
Vi må ringe til politiet. Vi må ringe til AEGIS...
Ramses var vores bevis på Terror. Nu er han død.
Ingen vil tro på dig.
- Det er op til dig og mig. - Og mig.
Vi har ikke tid til amatører.
Hvis din bror stadig er i live,
er Tick og jeg den eneste chance for at redde ham.
Eller for et glorværdigt, hævnfyldt selvmord.
Jeg hælder til det første.
Vi mødes med Dangerboat og følger den tidligere plan.
I følger ingen plan uden mig.
- Okay. - Sig ikke det. Han er min bror...
Hvad?
Jeg huskede lige, at planen kræver tre personer.
Du er med.
Godt. Jeg er med.
Fedt.
Du kan ikke være dr. Karamazov.
Nyhederne sagde, at Mischa Karamazov døde i en laboratorie-eksplosion i Urmanien.
Jeg eksploderede ikke. Lyder jeg eksploderet?
Jeg blev stjålet. Sammen med min forskning.
Projekt Achilles?
Hvor har du hørt det navn?
Fra dig faktisk. Jeg så din video om den flyvende dragt.
Bar du dragten?
Er den en del af dig?
Efter sigende.
Projekt Achilles var et hemmeligt urmansk våbenprogram
rettet mod Superian, ikke?
Jo.
Kender du urmanere?
- Nej. - Meget paranoidt folkefærd.
Det er meget uheldigt, at du tog dragten på.
Uheldigt? Hvad mener du? Hvorfor er det uheldigt?
Vent! Hvad laver I?
Stop! Slip mig!
Det her er et af dine mareridt.
Ikke andet, bare et af dine mareridt.
Hurtigere!
Du er for langsom.
Langsom!
Er det så hurtigt, du kan spille, dit forstenede narhoved?
Kig ikke på mig!
Undskyld.
Var det for meget? Jeg kan være mindre hård.
Du er for blid mod mig.
Alexa! Spil noget Richcraft.
Uddrag fra Richcraft, udgivet i 1959 af Mercury Records.
Kan du høre det, fjols?
Det er sådan, jeg vil lyde.
Du har to lektioner til at få det til at ske.
Smid Phil tilbage i sit bur.
Og giv ham halve madrationer.
Måske vil det inspirere dig til at være mere krævende næste gang.
Godmorgen, solstrå...
Hold kæft, Alexa!
Godmorgen, solstråle.
Du besvimede i går aftes.
Det er okay, du behøver ikke at tale.
Jeg hader bare at dræbe en hvalp, mens den sover.
Det giver ingen skrig.
Så du tog den her dragt på, som du stjal fra mig,
og tænkte:
"Jeg er en stor, modig superhelt," hvad?
Det tænkte jeg aldrig.
Lad os se, hvor modig du er, når jeg forsøger min første "blodsørn" på dig.
Har du hørt om det? Det er noget, vikingerne gjorde.
Jeg så det på History Channel.
Jeg skærer dit brystben op,
brækker dine ribben,
og trækker dine lunger ud.
Hvordan lyder det?
Hvad er det?
Den ting, du gør med dit øje?
Vent.
Er du en af mine?
Is! Drengen på billedet!
Det var dig!
Dræbte jeg ikke din hund eller sådan?
Du dræbte min far.
Nå ja. Far! Jeg vidste, det var noget.
Jeg er vild med mine nye jordforbindende-armbånd, Terror.
Janet, kom herover.
Kan du huske knægten fra Time?
Ham, jeg lavede sjov med, da vi gjorde det af med Flag-tumperne.
Arthur Everest.
Ja, det lyder rigtigt. Everest.
Gæt, hvem vi har her!
I egen person!
Indtil videre i hvert fald.
Så du har tænkt dig at dræbe ham?
Du får det til at lyde som en dårlig ting.
Jeg er færdig med den lille sjover for nu.
Smid ham tilbage i hullet.
Terror.
Jeg har venner, der er superhelte, vaskeægte superhelte.
Og de kommer efter mig.
Og når de gør, så er du færdig, taber!
For pokker da!
Ja, gør ikke det.
Få Foxy Brown ud herfra.
Hvad? Slip mig!
Hvad har du tænkt dig at gøre med ham?
Universet synger for mig, Janet.
Og det gav mig lige melodien, jeg har ledt efter.
Dangerboat, vi er næsten i position til at påbegynde skanningen. Modtager du?
Vi skulle være under dække.
Brug ikke mit navn på en åben linje.
Jeg kalder dig ikke "Steve"!
Fint! Jeg gør lastkanonen klar, når indgangen er fundet.
Færdig fra Steve.
Er vi klar? Er det nu? Er tiden inde, Steve?
Ikke endnu, husk på planen.
Først skanning, så luftangreb. Rolig nu.
Jeg er et handlingens væsen.
Jeg må handle, når et actionfyldt redningsdrama er undervejs.
Jeg må handle!
- Sæt dig. - Fint!
Det tog det værste af det.
For øjeblikket.
Stop med at kigge på mig.
Overvejer du nogensinde at tage lidt lettere på tingene?
Jeg ved ikke, måske smile?
Hvis jeg tager det let og smiler, er jeg så godt som død.
Jeg lever på grænsen.
Der må da være et glad midterpunkt, ikke?
Glade midterpunkter får folk slået ihjel. Vi skal være fokuserede, så stop.
Stop med hvad?
Små spøgefuldheder for at distrahere dig selv fra den kolde, barske realitet,
at din bror er i fare for at dø, hvis han ikke allerede er det.
Han er nok ikke død.
Jeg er ikke god til at trøste folk.
Nej, det var skønt. Tak.
Hej, dr. Karamazov. Jeg er tilbage.
Er du der?
Tager du en lur eller sådan?
- Hvem taler du til? - Ingen. En hund.
Jeg taler med Queenie, min barndomshund.
Jeg har ikke taget min medicin. Jeg ser ting, der ikke er der.
Hunde. Dæmoner. Jeg taler nogle gange med dem.
Jeg er en upålidelig fortæller.
Spar mig for det. Jøsses.
Ikke underligt, at der var så mange psykologer hjemme hos din mor og far.
Han er ikke min far.
Hov, vent nu lige lidt.
Du narrede mig.
Du lod, som om du ikke vidste, Terror stadig var i live,
men du arbejdede hele tiden for ham?
Jeg vidste ikke noget før i går.
Ikke at jeg skylder dig en forklaring eller noget andet.
Du skylder min mor en støvsuger!
Gider du holde kæft bare et øjeblik?
Jeg forsøger at fortælle dig noget.
Hvad? At jeg er en idiot? En idiot, der er ude, hvor han ikke kan bunde?
Jeg beklager.
Jeg beklager, at du er i denne situation.
Hvis du mente det, ville du ikke have sendt Terror i min retning.
Det behøvede jeg ikke. Han vidste, hvor han kunne finde dig og dragten.
Du gjorde dig selv ret synlig med det stunt med bussen.
Jeg forsøgte at fortælle Terror, at du er ingenting,
et ubetydeligt støvfnug. Ikke hans tid værdig.
Okay, det sætter jeg pris på.
Men han ser sådan frem til at udrydde dig.
Hvis du virkelig havde det skidt med det, ville du hjælpe mig med at flygte.
Beklager, det kan jeg ikke.
Igen beklager du. Kan du ikke andet?
Beklager, at jeg ikke kan fortælle dig,
at du bør tage trappen til højre for døren.
Gå til højre, når du når toppen,
indtil gangen fører til en række tunneler markerede med røde lys.
Og jeg kan især ikke sige, at du bør gå til venstre i T-krydset,
og det vil føre dig udenfor.
Det er lige meget, at du ikke kan fortælle mig noget af det,
hvis jeg ikke kan slippe ud fra cellen.
Forsøger du seriøst at hjælpe mig?
Og hvis du gør, hvorfor forsøger du at hjælpe mig?
Hvis du blot vidste, hvilken tortur han har i tankerne,
så ville det være det sidste spørgsmål, du stillede mig.
Hallo.
Hvad? Opfanger du noget?
Nej. Jeg spekulerede bare på, hvorfor du gør det her.
Du er ikke den sentimentale type.
Hvis du skulle vælge mellem at redde min bror og dræbe Terror,
hvad ville du så vælge?
Terror tog alt fra mig.
Deriblandt en mand, der var lige så vigtig for mig, som din far var for dig.
Jeg ved, hvad familie betyder.
Jeg ville redde din bror.
Og så dræbe Terror.
Jeg sagde ét valg. Det er at snyde.
Jeg snyder døden.
Nej. Det giver ikke engang mening.
Jeg forsøger ikke at give mening. Meningen følger mig.
Jeg ved ikke engang, hvad du laver. Det er som et improviseret digt.
Jeg har fundet noget. Tror jeg.
Hvad er det?
En ubeskyttet tunnel.
Jeg har en klar selvforståelse.
Jeg ved, at jeg er en båd, men jeg identificerer mig som en mandlig båd.
Som et mandeligt bånd?
Nej, en båd, der er mand.
Specifikt en, der er i stand til at være tiltrukket af en anden mand.
- Boat? - Jeg skelner ikke.
Men kan en båd være "homoseksuel,"
hvis præfikset er udledt af det græske ord for "samme"?
- Når vi tydeligvis ikke er det. - Ikke er hvad?
Det samme.
- Hvem? - Arthur og jeg.
Hvad er det nu, vi snakker om?
- DB, er du der? - Det er Steve. Sig frem.
Vi har fundet en indgang.
Lås dig fast på de koordinater, vi sender til dig.
Jeg er låst fast på dem.
Tick, tag mit udstyr og smut hen til lastkanonen.
Se, det er handling!
Forvandler badet til lastkanon nu.
Du milde moster! Her er godt nok ikke meget plads!
Nedtælling.
- Tre. - Hold fast, kammersjuk.
- To. - Den store blå kommer efter dig!
- Et. - Pensacola!
Karamazov.
Ja.
Hvordan gik det?
Ude af sin celle. Han følger instrukserne.
- Og dragten? - Han har lige taget den på.
Perfekt.
Så vil du fortælle mig, hvorfor du vil have, han undslipper?
Inspiration.
Det her er delen af jobbet, der minder mest om musik.
Og rytmen. Rytmen kommer til mig nu.
Instrumenterne finder alle deres plads.
Karamazov.
MSM'en!
MSM?
Ham har jeg også lavet. Han er en stor del af planen.
Og nu, knægten med den flyvende dragt!
De venter alle bare på, at jeg dirigerer.
Det er et simpelt tempo, der starter allargando.
Meget langsomt.
Så adagio.
Tempoet stiger til accelerando.
Indkommende luftangreb. Det kommer med høj hastighed.
Søg dækning!
Dr. Karamazov, er du okay?
Du har min luftforsvarsdragt på.
Og du er...
- Du er... - Ja, dr. Karamazov.
- Hvad har de gjort ved dig? - Det her?
Jeg har gjort det. Uheld med en skrumpestråle for flere år siden.
Jeg har tilpasset mig. Hold den her, gider du?
Gud, det gør mig ondt.
Jeg mener, godt for dig.
Hvad laver du i min dragt?
Jeg får os ud herfra. Jeg kender vejen.
Hvad venter vi så på?
Nej. Jeg har brug for svar først.
Terror ønskede din hjælp til at dræbe Superian, ikke?
Verdens mægtigste helt.
Så hvordan er det overhovedet muligt?
For flere år siden fandt jeg ved et tilfælde et mystisk, sjældent element
nær Tunguska-floden i Rusland.
Det var kun ved et tilfælde, at jeg opdagede, at det indeholdt
radioaktive egenskaber, der er skadelige for Superian.
Hvad er elementet?
Jeg kalder det "Store Bismuth."
Undskyld, hvad?
Kom nu. Vi har ikke tid til det her.
Få mig ud herfra, og jeg forklarer alt.
Godt. Følg mig og hold dig tæt.
- Hvad? - Du skal bære mig.
Jeg kan ikke gå så hurtigt.
Jeg vil ikke kunne følge med.
Trapperne. Jeg kan ikke gå op ad dem.
Ryst mig ikke for meget. Jeg har let til kvalme.
Undskyld.
Jeg er inde!
Åh, vanhelligelsen!
Jeg beklager, "Rebecca S. Baumer.
Elsket kone og mo..."
Min yndlingspistol. Tag den. Du skal have den.
Beskyt indgangen. Sørg for, at ingen flankerer os bagfra.
"Flankerer." Javel.
Bare skyd enhver, der ikke er os.
Forstået.
Tick, læg smykkerne fra dig og kom ud af liget.
Det skal jeg nok.
Vi har et alvorligt brud på sikkerheden.
Ja.
Og der er noget andet.
Everest tog videnskabsmanden med sig.
Du sagde, Karamazov var nøglen.
Skide være med ham. Jeg har fået, hvad jeg skulle bruge.
Stik ham til den urmanske ambassade.
Sig, at han sprang sit eget laboratorium i luften og afhoppede til Vesten.
De skyder hans sølle røv.
Det er isknægten, der fornøjer mig.
I stedet for at flygte til frihed, vælger den lille satan at komme tilbage
og redde min videnskabsmand.
Det betyder, at jeg for alle de år siden skabte lige, hvad jeg har brug for nu.
En helt.
Kom, lad os sprænge bulen i luften.
C4-SPRÆNGSTOF
Gud, jeg kan intet se.
- Tænd for dit lys. - Har jeg et lys?
Dotche. Har du overhovedet læst manualen?
Arthur!
Hej, hvor skal du hen?
Vi må fortsætte.
Du godeste!
Jeg har ikke set himlen i årevis.
Bare rolig, min ven.
Jeg lover dig, at ingen nogensinde vil gøre dig til deres fange...
Undskyld!
Det må du virkelig undskylde!
Dr. Karamazov!
Undskyld!
Kom nu, jeg har brug for din hjælp til at stoppe Terror!
Du sagde, du ville forklare alt.
- Arthur! - Dot?
Hvad laver du her?
Jeg kom for at redde dig.
Hvad laver du med våbnet?
Jeg dækker os.
Okay.
C4.
Jeg kan se flere end fire.
Forbandet, Terror!
Dot, er du okay?
Arthur,
Tick og Overkill var dernede.