Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pidän tästä paikasta. - Tiedän.
Täällä on todellista.
SATIMESSA
Huomenta, tri Fowler. - Hei, Natalie.
Mitä pojat? - Hyvää!
Etkö lähde kalaan, Duncan? - Hän haluaa jäädä tänne.
Hei sitten, tohtori Fowler.
Etkö vilkuta? Etkö aio vilkuttaa?
Mitä haluat aamiaiseksi, kulta? - Muroja.
Kas noin...
Voi... Katsos tätä raukkaa!
Mitä? - Yksisaksinen.
Hummerimerrassa on "nielu"-
josta hummeri ryömii sisään.
Syötti pitää hummerin satimessa, ettei se pääse pois.
Kuten sanotaan, että kolmas pyörä on liikaa.
Enemmän kuin kaksi hummeria satimessa ja yhden käy huonosti.
Siksi Frank tarkistaa nämä joka päivä.
Isä. Näytä sille tätä.
Vanhemmat naaraat, kuten tämä tytsy-
ovat pahimpia, etenkin kun niillä on marjoja. - Marjoja?
Mätimunia. Se tappaa vaikka kaksi koirasta.
Niitä hummereita ei voi myydä.
Tällä daamilla ei ole hätäpäivää -
koska lain mukaan se pitää vapauttaa.
Pystytkö siirtämään tämän? Onko varma?
No niin, laita se säiliöön.
Hyvä!
Lisää! - Täältä pesee.
Riittääkö?
Ruth inhoaa näitä. - Mitä?
Väärät eväät. - Tuolla on parempaa.
Olisinpa taas nuori! - Et sinä koskaan tuollaisia saanut.
Mene leikkimään.
Sinä ehdit! - Teitä ei näe muuten ollenkaan.
Olutta?
Katson, tarvitseeko äitisi apua. - Onnea yritykselle.
Anteeksi... Voinko auttaa?
Ojentaisitko tuon kulhon?
Tämänkö? - Juuri sen. Kiitos.
Odotan sitä syyskuun konserttia. Harvinaista musiikkia.
Se on kiehtovan kaunista. - Eikö olekin?
Miten kuulit siitä... tyylistä? - Yliopistossa.
Tutkin Itä-Euroopan kansanmusiikkia.
Ajattelin opettajan uraa. - Mikä esti?
Mitä sinä syöt? - En mitään.
Onko se hyvää? - Joo.
Keinumaan! - Hyvä on.
Tulen kohta takaisin.
Strout puhui taas sinusta. - Niin kai.
Olet kuulemma paras kalanpakkaaja. Ja söpö hiusverkossa.
Anteeksi... Kas tässä.
Siinä Charlesin kuulumiset.
Becky kävi kampaajakoulun. Kun hän meni naimisiin -
hän päätti jäädä lasten kanssa kotiin.
Laittaa yhä mielellään hiuksia.
Missä te käytte, isä? - Parturiketjun liikkeessä.
Siellä ei voi pyytää samaa parturia.
Pojilla on kivaa. Kiitos tästä.
Natalie ei ole tuonut heitä tänne, koska häntä nolottaa. Suotta.
Oliko pakko kasata tuo kamaluus?
Se pitää purkaa. - Keinu, vai?
Duncan on lapsi. Ei keinua voi laatikossa ojentaa.
Hän on yhtä kärsimätön kuin minäkin.
Kakku!
Voi ei...
Hei, päivänsankari. - Isi!
En halua mennä, äiti. En halua mennä.
Hitto! Mitä tuo täällä tekee?
Tules tänne, Jason.
Isi vie meidät pelihalliin. Sanoin että se tulee, pönttö!
Älä kiusaa veljeäsi, Jason.
Sinun piti tulla meille 18.30. - Luulin, että tänne.
Jää syömään. Isäni grillaa meille.
Pitäisikö puuttua? - Ei, ei tässä mitään.
Nähdään myöhemmin.
Ihan pian.
Hän on yhä naimisissa.
Paperilla. Mainen lait ovat typeriä.
Ja Frank tykkää pojista.
Ei kai hän... - Ei aio naimisiin.
Miksi he sitten seurustelevat? - Natalie kai rakastaa Frankia.
Hän on aina ollut tyttöjen mieleen.
Ei hän minua usko. Ei ole vielä purkanut sitä keinuakaan.
Annetaan sen olla. Ihan kuin täällä asuisi nuoripari.
Frankin pitäisi paneutua kouluun, ei naisiin. - Tavallaan.
Auttaisi, jos olisit samalla puolella.
Kyllä se järjestyy.
Varo! Minulla on neula kädessä. - Laitetaan pois.
Adamson?
Voit laittaa paidan päällesi.
Hän oli eilen todella reipas, mutta kaatui tänään.
Se oli toinen kerta. En ole saada häntä ylös.
Hän on heikko.
Työnteon lopettaminen vei elämänhalun.
Paikkaili jonkun aikaa verkkoja, mutta ei enää pysty.
Miten isäsi voi, Matt? - Anteeksi.
Jesse Fowlerhan kuoli joku aika sitten. Oltiin hautajaisissakin.
Olen tunnin poissa. Unohdin lounaan.
Siitä alkaa tulla tapa.
Lähti juuri, kotiin lounaalle.
Ai niin, hänellä on se haastattelu.
Frank?
Frank!
Mitä, isä?
Etkö olekaan Bostonissa haastattelussa? - Se siirtyi.
Hei, tohtori Fowler.
Hei.
Missä pojat ovat? - Äitini luona.
Pidätkö kaalista?
Ota lisää.
Etkö halua?
Kädet ja leuka ylös.
Haluan pelata, äiti! - Hyvä on.
Frank on tuolla.
Vilkuttakaa.
Äkkiä nyt, äiti!
Haluan pelata, äiti. - Malta. Katsotaan ensin.
Kerroitko äidille miten ihanaa se oli? - Mikä?
Frankilla oli aikamoinen iltapäivä.
Ahmi ihanaa kaalisalaattiasi! - Hyvä, että maistui.
Hodari? - Kiitos.
Miten lapset voivat?
Hyvin. - Hyvä, kiva kuulla.
Miten haastattelusi meni?
Hyvin. - Hyvä.
Urhea tyttö.
En kestä tätä, äiti! Minulla on ollut monta tyttöystävää.
En tajua, mitä eroa tässä on. - Tiedän, ettet tajua.
Ei se ole vakavaa.
Eikö? - Ei.
Pelkkä kesäromanssi. - Vai niin.
Miten pääsit sisään? - Savupiipusta.
Kiitos.
Mitä asiaa?
Toin vain tuon Jasonille. - Minkä?
Tuon. Saa itse keksiä sille paikan.
Korkea aika. Minä en tee sillä mitään.
Hän arvostaa sitä. Pärjääkin paremmin.
Niin minä kuulin.
Mikset tullut matsiin? - Sain viestin vasta nyt.
Ovatko he Frankilla? - Ei kuulu sinulle.
Eivätkö poikieni asiat kuulu minulle?
Kyllä sinä tiedät.
Ajattelin muuttaa takaisin tänne, teidän luo.
Mitä sinä sanoit? - Ajattelin muuttaa takaisin.
Se olisi erilaista kuin ennen. - Olisi vai?
Ottiko isäsi sinut taas kalatehtaaseen?
Nokkelaa. Sinähän saat rahat.
Vai onko isän kirjanpitäjä unohtanut?
Näitkö uuden kärryni? - Hieno.
Ei ihan uusi. Vaihdoin avolavaan.
Tilaa kaikille. Hyvä kauppa-auto.
Mennäänkö ajelulle?
Sinä se et muutu.
Muutu? Ei, minä en muutu.
Kaikki ympärilläni muuttuu. Sinä muutut.
Sinä viet taloni ja lapseni -
ja nait toista miestä. Mutta minä en muutu.
Ei tämä ole sinun talosi. - Eikö?
Ei, ja mitä panemiseen tulee, kuka vastasi viimeksi puhelimeen?
Sama se minulle! Meistä ei tule mitään.
Anna minulle edes mahdollisuus.
Mihin? Leikkisit pari päivää isää ja...
Minä olen poikien oikea isä!
Tiedätkö, mikä on isän mitta? Teot, ei lupaukset.
Se on positiivista, jatkuvaa läsnäoloa.
Positiivista, jatkuvaa läsnäoloa...
Mitä se tarkoittaa? En minä vaan tiedä.
Mutta en ole mikään koulupoika.
Menisit nyt. En halua, että he näkevät sinut.
Et halua, vai? - En, mene nyt.
Hyvä on.
Nähdään. - Heido.
RICHARD STROUT PIIRIMESTARUUS 1982
Ehdin jo unohtaa ikäeromme -
mutta olet kova leikkimään. Alan huolestua.
Rakensin talon. Katso.
Lainasin Mackilta ideoita.
Mackin perusajatus oli yhteinen tila keskellä.
Muillakin on avaruutta, mutta Mack erotti perheen -
niin että vanhemmat ovat eri laidalla kuin lapset.
Kaikki kohtaavat keskellä. Se on loistava konsepti.
Tylsää? - Ei.
Minä vain mietin.
Mitä?
Sinua.
Opiskeluasi.
Lykätään vuodella.
Vuosi sinne tänne. - Ei se käy.
Miksei? Olen ajatellut tätä paljon.
Ihan totta, ja... - Sanoit, että urapolku on hidas.
Aivan. Yksi vuosi ei muuta mitään.
Ontuvaa logiikkaa.
Arvaa mitä Duncan sanoi? - Vaihdatko aihetta?
"Jason ei taida ymmärtää tyttöjä."
Eikä! - Kyllä sanoi.
Ymmärtää tyttöjä...
Mitä sanoit? - En tiennyt mitä sanoa.
Sanoin, että kyllä hän oppii.
Meille tulee vielä vaikeuksia siitä pojasta.
Onko tämä Action Man?
Richardin synttärilahja Duncanille.
Hyvä. Kello on puoli kahdeksan. Lopetetaan.
Kun laulatte näitä sanoja -
muistakaa, että joki on heille kuin satama meille.
Ja kuunnelkaa kasettejanne.
Meillä pitää olla 40 minuutin ohjelma valmiina syyskuussa.
Ja Anna? - Niin?
Väistä ensi kerralla.
Kiva...
Mitä happoa se oikein on?
Mitä on tapahtunut? - Älä liiku.
Hänen miehensä, vai? - Ex-mies ilmestyi sinne.
Nostatko syytteen? - En.
Hän hakkaa sinut uudestaan. - Sano, että löit edes takaisin.
Taisin hipaista. Luoja! - Mitä sinä sitten aiot?
Opetella karatea? - Ei se mitään auta.
Sinähän pidät Nataliesta. - Pidän monista.
Näkivätkö pojat? - Olivat nukkumassa.
Jätitkö Natalien yksin? - Mies lähti jo.
Natalie huusi paistinpannu kädessä.
Voi luoja! Soititko poliisille?
En vielä. - Et?
En ehtinyt vielä. - Ei, älä soita.
Se pelästyttäisi lapset.
Sinun on soitettava. - Käsirysy se oli.
Ei mitään vakavaa. - Kuten ei suhdekaan.
Ei nyt. - Koska sitten? Kun Frank on koomassa?
Tämä loppuu tähän. - Ihan totta?
Otatko heidät mukaan opiskelemaan?
Mitä pojat sanovat kun katoat? - Rauhoitu, äiti.
Tämä ei ole mikään opiskelijatyttö. Tämä koskee muitakin.
Mitä nopeammin se loppuu, sen parempi.
Mitä me teemme? - En minä tiedä.
Sinun on puhuttava Frankille.
En minä tiedä...
Poliisi voisi pelästyttää pojat.
Nukutaan yön yli ja katsotaan huomenna.
Soitatko sinä vai soitanko minä? - Kerroin kantani. Soita jos haluat.
Frank ei ole ensimmäinen.
Avioliitto on ohi. - Ennen sitä.
Miten niin? - Olet kuullut samat juorut.
Minä en syö opettajainhuoneessa.
Ehkä mies rakastaa häntä yhä.
Parasta turskaa. Tämä ei maistu turisteille.
Kesäkalastajat! Amatöörejä kuten Frank.
Ärsyttävät meitä. Lupia on myönnetty jo 80.
Pysyisivät kotona tai vien välineet.
Henryä kismittää kun saan enemmän käytetyllä veneellä.
Hieno vene se on. Ensimmäiseni.
Joskus on oikein ikävä sitä. Ja autoani, joka on sinulla.
Koska lähdet taas opiskelemaan?
Hei, tohtori Fowler.
Mitä Jason? - Hyvää.
Paljonko tuli?
Aika hyvin, siinä 18 kiloa.
En ole nähnyt sinua aikoihin. - Tiedät, missä olen.
Koska tulet kotiin? - Tähänkö on tultu?
Mihin?
Sinä juokset äidin asioilla.
Ajattelin tehdä lisää pyydyksiä. Pääsisin plussan puolelle.
Ammattilupaa ei saa alta kahden vuoden. - Ellei Henry ota apuriksi.
Ottaisiko? - Voi olla.
Mitä vikaa siinä on? Se kelpasi isällesi.
Joskus yksi sukupolvi jää väliin.
Etkö... kaipaa jotain haastavampaa?
Miksi? Kävisin hyvät koulut kuten sinä.
Jos se on niin hienoa, miksi roikut täällä joka päivä?
Viihdyn poikani seurassa.
En minä tiedä.
En tiedä.
Natalie on ihana nainen.
Se vetää puoleensa.
Frank! Oletko siinä pitkäänkin? Haluaisin purkamaan.
Autatko? - Toki.
Kortit ei muutu tuijottamalla.
Pian Carl aloittaa...
"Kerjäläisen koira ja lesken kissa. Ruoki niitä niin voit paksusti."
"Sääski kesäänsä laulaa. Panettelija myrkkyä päästää."
"Myrkky käärmeen ja liskon on kuin hikipisara kateuden."
"Myrkky mehiläisen taiteilijan kateus."
Lopeta, Carl. Kaksi taalaa.
Unohtaisit nuo Blaken runot. Tylsää. - Älä yllytä.
Te valitatte kun lausun omia runojani.
Ei pidä paikkaansa. Pidämme runoistasi.
Carl? - Jatkan.
Jatkavatko kaikki? Frank?
Taisin voittaa. - Hiljaiset perivät maan.
Jaa kortit. - Pelataan!
Älä anna minun häiritä. Isä kuorsaa.
Syö, sinun täytyy olla nälkäinen. - Ei ole nälkä.
Kahvia?
Puhuitko Natalielle?
Joo.
Miten hän voi? - Ihan hyvin.
Haluan vain sanoa että me... Että minä pidin hänestä.
Pidän hänestä. Hän on ihana tyttö.
Et kai aio puhua tästä nyt, äiti?
Hyvää yötä. - Öitä.
Ei, kyllä se käy. Lähetän sen heti.
Kyllä, odotan innolla.
Joo, kiva kampus. Valmistaudun jo.
Kyllä. Kiitos teille.
Ei se ole teidän pienoismallienne veroinen.
Kyllä, tiedän Lautnerin talon.
Anteeksi, voisitteko odottaa hetken?
Jason?
Mikä hätänä, Jason?
Pysy siellä. Tulen heti. Odota.
Richard vain tönäisi minua.
Hän ei lyönyt. - Ei lyönyt?
Hieno homma! Hän ei lyönyt sinua.
Nyt soitetaan poliisille. - Ei, odota.
Soitetaan poliisille. - Ei. En tiedä mitä haluan.
Inhoan tätä. Lapset näkevät ja...
En tiedä, mitä tehdä. - Kuuntele.
Ei hätää...
Minä olen tässä. Ei hätää.
Pysyn tässä.
Äiti!
Mene ylös lasten luo. - Ei. Pelottaa.
En päästä häntä sisään. Mene ylös!
Parempi, ettei hän näe sinua.
Älä päästä häntä sisälle. - Mene!
Avaa ovi!
Frank, oletko siellä?
Olen pahoillani, pyydän anteeksi.
Avaa ovi.
Mene pois, Richard! En avaa ovea. - Avaa!
Natalie ei ole täällä. Kutsun poliisin, ellet lähde.
Mene nyt. - Hyvä on...
Ulos kodistani!
Lue Duncanille. Tulen pian. - En halua jäädä tänne!
Pakko! Katso tänne! Pysy täällä. Lue jotain.
Missä se on?
Vitun valehtelija! Missä? Natalie!
Laita se pois! Ase pois!
Ei!
Äiti!
Rouva Strout soittaa. Tärkeä asia.
Hei, Natalie.
Hyvä.
Kuolemanpelkonne on vain kuin vapinaa paimenen -
edessä kuninkaan, joka laskee kätensä hänen päälaelleen.
Eikö paimen vapinan alla riemuitsekin -
että on pian kantava kuninkaan merkkiä?
Ja ajattele enemmän omaa vapinaansa?
Sillä mitä muuta on kuolla -
kuin seisoa alasti tuulessa ja sulaa aurinkoon?
Ja mitä muuta on lakata hengittämästä -
kuin hengityksen vapautumista -
jotta se voi kohota ja laajentua ja esteittä etsiä Jumalaa.
Vasta kun juotte hiljaisuuden joesta, voitte todella laulaa.
Ja vasta vuoren huipulla olette alkava kiipeämään.
Ja vasta kun maa on vaatinut raajanne -
tulette todella tanssimaan.
Voinko tuoda mitään?
Missä Ruth on? - Meni lepäämään.
Anteeksi.
Lisää teetä?
Sisään.
Käyn lounaalla, Matt.
Tuonko jotain?
Ei kiitos.
Oletko varma?
Joo, kaikki hyvin.
Älä pelkää, en tehnyt itse.
Halusin juustoa. - Mitä? Se on minun.
Anteeksi.
Menit aika äkkiä taas töihin.
En voi olla kotona.
Miten bisnekset sujuu? - Samaa paskaa.
Ryöstettiin taas. Kuulitkin. - En.
Saivat 75 taalaa. - Olitko kassalla?
Olisi käynyt toisin, jos olisin ollut.
Miten menee? Sinusta ei ole kuulunut.
Älä nalkuta.
Koska takuuasia on esillä?
Ihan lähipäivinä. - Aiotko mennä sinne?
En tiedä.
Se on pelkkä muodollisuus, sanoo Davis.
En ole puhunut Ruthin kanssa menosta.
Voin tulla mukaan, ellei Ruth lähde.
Kiitos. Hyvin se menee.
Muodollisuus, sanoo Davis.
Entä oikeudenkäynti?
Lokakuussa. - Lokakuussa?
Niin sanottiin. - Hidasta hommaa.
Se mies on telkien takana.
Ja hyvä niin! Mihin vankilaan se joutuu?
Onko Tabascoa?
Anita! Tabascoa!
Perhana.
Tulkaa viikonloppuna meidän mökille. Katie haluaa.
Jos te ette tule, hän pyytää siskonsa ja sen ääliön -
ja minä haastan taas riitaa. Pelasta perheeni tulevaisuus.
Kysyn Ruthilta.
Oliko kiva päivä? - Ihan OK.
Tapasin Willisin lounaalla.
Oli kiva nähdä häntä. - Minullakin oli kiva päivä, kiitos.
Sanoitko jotain?
En.
Katie ja Willis kutsuivat mökilleen.
Sanoin, että kysyn sinulta ensin.
Kyllä se sopii.
Meidän ei ole pakko mennä. - Etkö halua?
Haluan kyllä. - Sitten mennään.
Ajattelin, että sinulla on kiire kuoron kanssa.
Ei ole.
Syyttäjä vastaan Richard Strout.
Vastaaja on ollut vangittuna -
heinäkuun 17. päivästä asti.
Tämä on takuukäsittely.
Herra Davis, jutturuuhkan takia ehdotan -
että käsittelemme sekä takuut että syytekirjelmän tänään klo 14.
Ellei kukaan vastusta, sovitaan klo 14.
Kuulemme silloin todistajianne.
Suljin oven.
Minä...
Kävelin huoneen läpi.
Kuulin huutoa...
Pääsin portaiden luo...
Ja kuulin...
Kuulin laukauksen.
Ja Richard... - Anteeksi. Palataan vielä äskeiseen.
Te sanoitte kuulleenne laukauksen. - Kyllä.
Kuulitte laukauksen? Näittekö tapaturman?
Vastalause! Ei näyttöä tapaturmasta.
Hyväksytään. Poistetaan "tapaturma".
Muotoilkaa kysymyksenne uudestaan.
Kuulustelupöytäkirjassa te sanotte -
että te näitte aseen laukeavan.
Näittekö te aseen laukeavan?
Sanoit, että käsittely alkaa lokakuussa.
Jos hän olisi vankilassa, kyllä.
Silloin piirikunta säästäisi vankilakuluissa.
Nyt hän on vapaalla takuita vastaan. Käsittely viivästyy.
Eikö sille voi mitään?
Eikö tälle voi tehdä mitään?
Takuista ei voi tehdä valitusta.
Näin varmistetaan saapuminen oikeuteen.
Stroutin perhe maksoi isot takuut.
Se ja hänen asemansa yhteisössä -
eivät tukeneet kantaamme pakoriskistä.
Te voitte nostaa siviilikanteen.
Mutta vasta oikeudenkäynnin jälkeen.
Eli koska? - Ihan rehellisesti ottaen...
Siihen voi mennä vuosi, puolitoista.
Saatko varmasti hänelle elinkautisen?
Sen naisen puheet tuolla... Oliko vahinko suuri?
Jos tämä jatkuu samaan tapaan, ehkä tappo.
Jessus! Hän tappoi poikamme!
Se ei ollut mikään vahinko! - Ruth...
Kuinka pitkän tuomion hän saa? - Vaikea sanoa.
5-15 vuotta, mutta uskomme maksimiin.
Hän istuu 10 vuotta vaikka mikä olisi.
Oletko hullu?
Olen pahoillani. Ymmärrän teitä.
Et sinä ymmärrä...
Mitä te odotitte? - Ei aavistustakaan.
Mitä sanotte Stroutin takuista?
Oletteko puhunut herra Stroutin kanssa?
Miten rouva Fowler jaksaa?
Uskomatonta!
Pyydän heitä lähtemään eikä yksikään liikahda.
Mitä ne haluaa? Voileipiä? - Miksi pyytää?
Jos haluat heidän lähtevän, käske.
Hyvä on, minä käsken. - Hyvä.
Mikään eiriitä. Ja he pettyvät aina.
Tekevät aina mielestään liian vähän.
Ovat huonoja isiä tai puolisoita.
He ovat tyytymättömiä itseensä ja ikävä kyllä kaikkiin muihinkin.
Nukuitpa sinä pitkään. Sinulle. - Otin yhden unilääkkeesi.
Et koskaan tee niin.
Siinä se on, mustaa valkoisella.
Lukisit mitä hän sanoo. Uskomatonta!
Pitää mennä. - Nythän on lauantai.
Haluan hoitaa rästihommia töissä. En ole pitkään.
STROUT VAPAALLE TAKUITA VASTAAN
Haluatteko kuittinne?
Natalie...
Toivottavasti en häiritse.
Et ollenkaan.
Voisitteko rikkoa viisikymppisen? - Anteeksi.
Kiitos. Saisinko toisen pussin? - Ilman muuta.
Minä vain...
Mietin, miten sinä pärjäilet. Yritin soittaa.
Olemme äitini luona.
Halusin soittaa. - Ei se mitään.
Tohtori Fowler, minä...
Tiedän.
Minä en valehdellut.
En valehdellut silloin aluksi. Se vain...
Se vain tuli.
Rouva Fowler?
Aski punaista Marlboroa.
Miten pojat voivat? Onko kaikki hyvin?
Minun pitää mennä.
Nähdään.
Kuinka iso tämä tontti on?
Kysyt aina samaa. Muistatko sen aukion?
Sieltä toiselle rannalle. Melkein 350 eekkeriä.
Arvaa, mitä maksoi?
Et halua tietää.
Tuossa on pikku Charles altaalla.
Hän oppi menemään yksin altaalle.
Olit varmaan todella ylpeä.
Shannon jonottaa... Mikä vuoristorata!
Oliko pitkä jono? - Aina välillä. Yli tunninkin.
Ellei ostanut pikapassia.
Mikä se on?
Siellä on erilaisia teemajuttuja.
Pikapassi on laminoitu kortti -
joka kertoo, milloin pitää tulla -
ettei tarvitse jonottaa.
Oletteko te käyneet Floridassa? - Emme.
Montako lastenlasta sinulla nyt on?
Pikku Charles ja Shannon, kolme vanhempaa ja vauvat.
Yhteensä yksitoista.
Varmaan ihanaa.
Willis aina sanoo, että jatkuupa suku.
Voi anteeksi, Ruth.
Olin ajattelematon.
Halusin enemmän lapsia. Saimme Frankin -
ja Matt aloitteli yksityisvastaanottoa.
Yksi tuntui riittävän.
Pikku Charles...
Kotona on enää puoli syliä puita. Tiedät, mitä Daniels niistä ottaa.
Tässä minulla on polttopuuta syksyksi.
Hyvät tuotteet ja hyvä kohtelu.
Uusi Subaru on Mary Kayn ansiota.
Mukava kyyti. Kiva auto.
Se on oikeastaan neliveto, SUV. - Mikä helvetin SUV?
"Sports Utility Vehicle". - Pieni jeeppi se on. SUV?
Ja ATV ja KFC!
Miksi näitä... - Akronyymeja.
Onko liian vaikea sanoa koko sana?
Entä PMS? - Isäni oli armeijassa.
Kasvoin jeeppien parissa.
Willy kiusaantuu, kun tiedän häntä enemmän yhdestä miehisestä asiasta.
Vain yhdestä?
Kiitos, ystävä. - Ihana mies!
Olet tehnyt hyvää työtä täällä.
Teitkö verhotkin itse? Pellavaa?
Tavallaan. Ekan kotimme tyynyliinat.
Olen säästänyt ihan kaiken.
Sinutkin.
Meni ajoitus pieleen.
Eihän se poika viihdy värväyshommissa.
Värvää poikia ostarilla. Ne haluavat vain lykätä palvelusta.
Tai unohtaa koko armeijan.
Yksikin poika oli jo prosessin loppupuolella.
Sitten vanhemmat soittivat Davidille, että poika...
Riisti henkensä välttääkseen armeijan.
Sellainen syö miestä. Minusta ei olisi siihen.
Lähden töihin.
Onko kiva palata kuoroharjoituksiin?
Olet nätin näköinen.
OLET VOINUT VOITTAA 10 MILJOONAA!
Hyvä. Töppäsin pari kertaa mutta...
Se iskee aaltoina.
Sitten on tyhjä olo.
Kuten musiikin taukokohdat.
Äänekäs hiljaisuus.
En tiedä mitä tehdä. Olen täynnä vihaa.
Louise McVey menetti lapsen pari vuotta sitten.
Ehkä muistatkin.
Hänellä oli neljä. Se oli nuorin, eikö?
Hän kertoi nähneensä näyn kun kuuli tyttärensä kuolemasta.
Hän näki itsensä kaukana Maasta.
Maata kiersi loputon vana.
Lähempänä hän näki, että vana koostui äideistä.
Hän liittyi joukkoon kävelemään.
Jossain kohtaa vana jakautui ja hän sanoi tienneensä -
että hänen puolensa miljoonat naiset -
olivat lapsensa menettäneitä äitejä.
Se tuntui lohduttavan häntä kovasti.
Miten tyttö kuoli? - Hukkui kun oli uimassa.
Texas Chase 'Em.
Jestas. - Mikä vikana?
Mikä vika pokerissa? Ei nyt olla Vegasissa.
Viiden tai seitsemän kortin peliä. - Viiden kortin peli, jätkä aloittaa.
Carl? - Paska!
Taala. - Reissutan taalalla.
Sanokaa jotain, saatana!
Älkää hyssytelkö.
Pitääkö tässä tuijotella koko ilta?
"On asioita, joista ei voi puhua."
"Haaveita, jotka eivät voi kuolla."
"Ajatuksia, jotka vahvan nujertaa."
"Ne värin kasvoilta vie ja silmät sumentaa."
"Se tuhoisa laulu mielen valtaa ja kylmän lailla kouraisee."
"Pojan tahto on tuulen tahto."
"Ja nuoruuden aatokset niin pitkään mielessä."
Okei, korotan kahdella. - Samoin.
Otan kortin. - Minä otan...
Kaikki uusiksi. Kolme.
Ole suopea.
Arvaa minne mennään? Se on yllätys.
Matt?
Valitan, ei se käy.
Mitä hän sanoi?
Ei, emme voi sallia sitä. Odota.
Ryan Collit on täällä.
Äiti toi hänet. - Soitan myöhemmin.
Palaan neljältä, Janelle.
Valitan, hän lähti juuri.
Tämä on tärkeää. Menikö hän lounaalle?
Tuolla vastapäätä. - Kiitos.
Hei, Matt.
Istu. - Kiitos.
Assistenttini Jack. Don. Ja Ed.
Matt Fowler. Miten menee? - Ihan hyvin.
Halusin käydä pari juttua läpi ja...
Kunhan olet syönyt lounaasi. - Selvä.
Me teemme parhaamme. Lupaan sen.
Mitä minä voin tehdä? - Et mitään.
Se ei voi olla tappo.
Etkö voi löytää jotain näyttöä?
Eikö sitä tapahdu? - Teemme parhaamme.
Meillä ei ole muuta kuin Stroutin sana. Hän puhuu tappelusta.
Talosta ei saa kunnon sormenjälkiä.
Sinun pitää vain odottaa.
Me emme ole luovuttaneet. Älä sinäkään.
Tutkimme juttua koko ajan.
Meillä on johtolankoja, joita tutkimme.
Tässä on vielä paljon tekemistä -
ja teemme parhaamme näillä resurssein.
Ole kärsivällinen ja luota meihin.
Naulasi pesismailoja seinälle -
sen varalta, että joku tulee kerskumaan.
Kun kysyttiin, miksi, hän sanoi että varoitukseksi.
Seinillä oli pesäpallomailoja.
Ja niiden päällä viesti. - Mitä siinä sanottiin?
"Tässä mailat, jos kantti kestää."
Jätti meidän pyydykset rauhaan.
Hei, tohtori Fowler. - Hei, Tim.
Puhuiko hän koskaan...
Puhuiko Richard koskaan siitä päivästä? - Ei.
En edes enää näe Richardia. Eikä se minulle mitään kertoisi.
Ei, ei tietenkään. Mietin vain -
että oletko kuullut juoruja. Jonkun Richardin kaverin puheita?
En. - Hänen veljensähän ovat yhä työtovereitasi.
Kai he jotain puhuvat.
Meidän pitäisi löytää jotain konkreettista.
Vaikka lipsahdus.
Pidän korvat auki.
Kiitos.
Hassua törmätä teihin täällä.
Toivoin, että voisimme jutella.
Halusin sanoa, että olen pahoillani ja...
Jos on mitään, mitä voin tehdä...
Puhua kanssanne...
Pitää palata töihin. Älä vie mitään.
Päivää, rouva Fowler.
Muuta? - Yksi Marlboro Lights.
Se tekee yhteensä 14,95.
Kiitos.
Miten töissä meni?
Mikä hätänä? - Mikä voisi olla hätänä?
Mitä sinä haluat? - Tietää, mikä on.
Olet selvästi poissa tolaltasi. Puhutaanko siitä?
Puhutaan? Me, vai?
Joku voi tulla.
Luulisi tulleensa väärään taloon.
Haluatko puhua vai et? - Kuolleesta pojastamme, vai? Ei.
Siitä ei ole puhuttu. Miksi nytkään?
Mitä voin tehdä? - Anna olla, Matt.
Mikset mene pois? - Mitä sinä oikein haluat?
Haluan, ettet kiellä tapahtunutta. Sitä minä haluan.
Pitäisikö kiivetä seinille?
Sehän edellyttäisi tunteita. Et saa satuttaa itseäsi.
Etsi joku toinen surumittelöösi.
Tiedän, miten sinä suret. Juo lisää!
Mitä helvettiä tuo tarkoitti? Mitä sinä muka tiedät?
Et mitään. Et sinä tiedä tunteistani.
Ei, en edes tiedä, onko sinulla tunteita!
Mutta oma on päätöksesi.
Niin on. Minä en huuda ja raivoa.
Toisen meistä on oltava järkevä. - Järkevä?
En tiedä sinusta, Matt, mutta minä kaipaan poikaani.
Kiva, että sinulta löytyy järkeä. Valoit Frankiin sitä samaa.
Hänestä sinä olit järkevä.
Mitä sinä tarkoitat?
En mitään.
Yritätkö sanoa, että minä...
Että tämä on minun syytäni?
Sitäkö sinä yrität sanoa?
Minäpä kerron sinulle jotain. Olet väärässä!
Tiedän, että olin mielestäsi lepsu.
Annoin hänen tehdä... - Mitä vain!
Miksei kysynyt sinulta? - Ei uskonut!
Ei luottanut minuun. - Koska et kuunnellut.
Toisin kuin sinä. Kannustit häntä koko ajan, yllytit.
Halusit samaa, sen naisen.
Et voi olla tosissasi! - Myönnä pois.
Halusit etkä saanut. Siksi et estänyt.
Sait itse elää poikasi kautta.
Mikset voi myöntää, että Frank kuoli sinun unelmapanosi takia!
Haluatko tietää, miksi poikamme kuoli?
Hän ei ollut siellä minun takiani.
Sinä ajoit hänet sinne.
Sinä olet niin hallitseva, niin dominoiva -
ja vihainen, kun Frank jäi ainoaksi.
Tuo ei ole totta! - Kyllä on.
Frank oli jo lapsena aina väärässä.
Kerran vedit hänet pesisottelusta ja lähetit kotiin -
koska hän oli heittänyt hanskan maahan.
Hän oli silloin... yhdeksän?
Hän ei osannut tehdä mitään oikein.
Mitä vikaa hänessä oli, Ruth?
Sinä olet armoton. Ihan totta.
Niin Frank sanoi.
Ja kohtelet minua samoin.
Se on kamalaa. Kamalaa.
Sinä olet katkera.
Syytä minua, jos huvittaa, mutta katso peiliin.
Halusin vain puhua tapahtuneesta.
Pitäisikö minun nyt avautua?
Minä pelkään sinua.
Miten voisin puhua sinulle? Välillä en voi edes katsoa sinuun.
Luoja...
Poliisi varmaan.
Rocklandin voimisteluseurasta, hei. Me myymme karkkia.
Saamme ostosta vastaavan lahjoituksen -
jotta pääsemme Oahulle voimistelun mestaruuskisaan.
Otetaan vähän.
Tänään saa kuusi 10 dollarilla.
Otetaan sitten sen verran.
Voinko auttaa? - Pitäisitkö tätä?
Tässä kymppi. - Kiitos.
Ole hyvä. Saat itse valita. - Mitä tahansa?
Se, mitä äsken sanoin...
Se oli epäreilua.
Kenenkään ei pitäisi joutua kuulemaan sellaista.
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Ei, sinä olet oikeassa. Minä olen kamala.
Älä soimaa itseäsi.
Ymmärrän sinua.
Se vain...
Se tyttö kävi koululla -
enkä osannut antaa anteeksi.
Minä olin niin...
Olen pahoillani.
Olen ollut niin vihainen. - Ei se mitään.
Minä vain...
Näen häntä koko ajan. - Tiedän. Minä...
Hänen huoneensa... Joskus olen varma, että hän on siellä.
Ja tänään liikennevaloissa ihan kuin Frank...
Ei Frank, vaan Richard.
Enkä tiedä, mitä tehdä.
Missä olet nähnyt hänet?
Kaikkialla. Kaupungilla, kaupassa.
Näin hänet keskustassa. Hän hymyili minulle.
Näen häntä koko ajan.
Hän hymyili...
Ei hätää...
Tuletko nukkumaan? - Matt on täällä.
Hei, Matt.
Toisitko lääkkeeni sitten kun tulet?
Ne ovat ylähyllyllä lasten jäljiltä.
Tuodaan. - Kiitos, kulta.
En uskonut, että hän pääsisi vapaaksi.
Ajattelin, että hän olisi vuosia poissa.
Arvaa, mitä kuulin? Hän pitää jonkun kaverinsa baaria.
Paskiaisillakin on aina ystäviä. Häntä ei tunneta siellä.
Ja vaikka tunnettaisiin, juoma voittaa.
Minä vihaan häntä.
Kävi poikien koulua. Paska jo silloin.
Istuu korkeintaan viisi vuotta tästä.
Tiedän. - Muistatko kun 7 vuotta sitten -
se nainen ampui miehensä ja tiputti sementtisäkissä mereen?
Väitti koko ajan toimineensa yksin. Arvaa missä se nyt on?
Toimii nykyään sihteerinä.
Ja missä helvetissä se apuri nyt on?
Kamala ajatus, Matt, ihan totta -
mutta oletko koskaan miettinyt -
että muuttaisit pois?
On sitä mietitty.
Ei se auttaisi.
Suljen paikat ja saatan sinut.
Huomiseen, Richard. - Odota.
Tulisitko drinkille? - Ei kiitos.
Tulisit nyt, yhdelle. - Joskus toiste.
Tulisit nyt!
Ei sitten.
Vitun huora!
Mitä sinä täällä?
Voinko auttaa?
Älä puhu. Avaa ovi ja mene autoon.
Hetkinen... Otetaan iisisti.
Hyvä on...
Hyvä on.
Avaa ovi.
Onko kotonasi ketään?
Ei tänään. - Hyvä. Aja sinne.
Aja hiljaa. Älä yritä herättää huomiota.
Se pani mun vaimoa, tohtori Fowler.
Älä puhu.
Mennään takaovesta. Suu supussa!
Valot päälle.
Missä matkalaukkusi on?
Missä se on? - Makkarin kaapissa.
Mennään sinne. Pysähdy ovella ja sytytä valot.
Mennään.
Ei ole seinäkatkaisinta.
Missä lamppu on? - Sängyn vieressä.
Pane valot päälle.
Istu sängylle.
Mikä kaappi? Missä matkalaukut ovat?
Halusin sopua Natalien kanssa.
Yritin paikata liittoa.
Turhaan. Frank oli aina sen kanssa.
Se oli vahinko. Joudun vankilaan.
Pitkäksi aikaa. Eikö se riitä? - Et sinä joudu vankilaan.
Pakkaa kesävaatteita.
Aiotko päästää minut menemään? - Uhmaat poistumiskieltoasi.
Mitä? - Pakkaa nyt!
Me emme kestä oikeudenkäyntiä.
Siksi sinä lähdet. Minulla on lippusi.
Vaimoni törmäilee sinuun. Se ei käy.
Kiitos, tohtori Fowler.
Hän oli siellä kun hain poikiani.
Jäi joskus yöksikin.
Duncan kertoi.
Olen pahoillani. - Tuo riittää.
Tarvitsen jotain kylppäristä.
Jatka. - Pitää käydä kusella.
Siitä vain.
Odota.
Mennään.
Jään kiinni. Ne näkee nimen listalta.
Käytin eri nimeä.
Ne tajuaa. Muutenhan olisin tehnyt saman itse.
Sinä olit yksin. Me järjestimme kaiken.
Ketkä me? - Käynnistä auto. Mennään.
Ei tähän aikaan ole mitään lentoja. - Aja 73-tietä pohjoiseen.
Kenttä on etelään.
Olet vähän aikaa muualla. He vievät sinut sitten kentälle.
Laita radio päälle. Etsi pesismatsi.
Kello on yli yksi. - Se tulee uusintana.
Nyt ollaan hiljaa.
Käänny. - Miksi?
Ajoimme ohi. Käänny ympäri!
Ei täällä mitään ole.
Miksei me mennä suoraan lentokentälle?
Jättäisimmekö me sinun autosi kentälle?
Joudun 20 vuodeksi vankilaan. Olen 53 kun pääsen pois.
Se on vuotta vähemmän kuin minä nyt.
Missä me ollaan? - Melkein perillä.
Sammuta moottori. Jätä valot päälle.
Onko tämä teidän mökki? - Ei ole. Otetaan laukut.
Herra Grinnel! - Anna tänne.
Odota.
Ota tämä.
Mitä sinä teit? Ei me näin sovittu.
Hän...
Hän yritti pakoon.
Meidän piti odottaa ja ampua metsässä.
En jaksanut odottaa.
Haen mönkijän.
Odota.
Äkkiä nyt.
Vauhtia!
Mitä kello on?
Kymmentä vaille neljä.
Me olemme tunnin myöhässä. Anteeksi.
Nousuvesi.
Ihmisten pitää saada kalastaa.
Saatanan silta. - Olen pahoillani.
Kävin sen tyypin majassa kerran.
Järkyttävä haju! Äijä juo kuin pesusieni.
Toivotaan, että se oli änkyräpäissään.
Katie herää kohta lääkeunestaan.
Teitkö sen?
Onko kaikki hyvin, Matt?
Siellä oli kuva siitä miehestä ja Nataliesta.
Mikä sinua vaivaa?
Se, miten Natalie hymyili...
Mitä?
En minä tiedä.
Matt...
Olenpa minä hölmö!
Olet varmaan nälkäinen.
Matt?
Haluatko kahvia?
Andre Dubusin (1936-1999) muistolle
Hänen novellistaan "Killings"