Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Traducerea şi Adaptarea: Patronu' (patronu@post.ro)
Sync: Jondak In.The.Bedroom.2001.1080p.AMZN.WEB-DL.DD+5.1.x264-monkee
Iubesc locul ăsta.
Ştiu asta.
Îmi simt propria viaţa, înţelegi?
ÎN DORMITOR
- Bună dimineaţa, Dr. Fowler. - Bună dimineaţa, Natalie.
- Ce mai faceţi, băieţi? - Grozav!
Duncan, eşti sigur că nu vrei să mergi?
- Vrei să vii incoace? - Nu, vrea să rămâna aici.
Du-te în mijloc.
Haide.
- La revedere, Dr. Fowler. - La revedere.
Nu vrei să faci cu mâna?
Ce vrei scumpule la micul dejun?
Cereale.
Uite.
Frate!
Vezi ce a păţit amăratul ăsta?
- Ce? - Uită-te. Şi-a pierdut un brat.
Capcana are nişte plase din nylon.
Acestea sunt folosite pentru a lasa homarul să intre înăuntru.
Iar în interior numit "dormitor" se afla momeala...
... nelăsând "victimei" nici o şansă de scapare. Ştii vechea zicala:
"Doi sunt prieteni, trei devin prea multi"? Da, ceva în genul ăsta.
Mai mult de doi într-un "dormitor" şi se va întâmpla ceva asemănător.
Din cauza asta Frank nu lasa capcanele astea mai mult de o zi.
Tata. Arata-i-o pe asta.
Femelele bătrâne, cum ar fi "băbuta" asta...
... sunt cele mai periculoase în special atunci când depun "fructele".
- "Fructele"? - Da, ouăle.
Poate elimina doi masculi fără probleme.
Atunci vei primi un homar pe care nu-l vei putea vinde.
Dar aceasta "doamna" va scapa uşor...
... pentru că legea spune ca trebuie să o eliberam.
Bine, acum...
... crezi că te poţi descurca?
Sigur?
Bine, haide.
Pune-l în vas.
Foarte bine!
- Mai sus, mai sus! - Mai sus!
O să vă legan mai sus.
- Ajunge atâta? - Da.
- Ruth nu suportă astea. - Ce?
- N-am luat briosele cele bune. - Poate le putem împrumuta pe ale ei.
Ce n-aş da să-mi recapăt tineretea.
Willis, nu ai avut niciodată asta în tineretea ta.
Te poţi duce să te joci.
Parinte, ai făcut-o.
Dacă nu vă pot vedea aici, înseamnă ca nu vă pot vedea deloc.
Vrei o bere?
Nu. Mă duc să văd dacă are nevoie mama de ajutor?
Bine, noroc.
Scuză-mă. Te pot ajuta cu ceva?
- Îmi poţi da castronul ala, dragă. - Minunat.
- Asta de aici? - Da, mulţumesc.
Abia aştept să văd concertul ala de "Ziua Muncii".
Muzica este atât de neobişnuita.
E chiar ciudată.
Nu-i aşa?
Cum ai învaţat despre...
... stilul ăsta? - La Brown.
Mi-am făcut lucrarea despre muzica folk din Estul Europei.
- M-am gândit să devin profesoara. - Şi de ce nu ai făcut-o?
Mami.
- Da, ce mănânci? - Nimic.
- E bun? - Da.
Leagănă-mă!
Bine, aşa voi face Dunc. Mă întorc imediat.
- Domnul Strout iar te-a pomenit. - Pariez ca aşa a făcut.
Vorbeşte în continuare de tine. Spune ca făceai cele mai bune conserve.
Spune că-ţi statea bine cu plasa aia pe cap.
Scuzaţi-mă, băieţi. O oferta. Uite, Parinte. Mulţumesc.
Asta face Charles senior...
... Becky s-a dus la Facultatea de Frizerie după liceu.
Bineînţeles după ce s-a maritat...
... s-a decis să rămâna acasă cu băieţii.
Totuşi încă îi mai place să coafeze.
Unde pleci, Parinte?
Mă duc până la Supercuts.
Nu poţi cere aceiaşi fata la Supercuts.
Băieţii se distrează de minune.
Drăguţ din partea ta să faci asta.
Nu i-a mai adus înainte pentru că îi era ruşine.
Nu ar trebui să-i fie.
Totuşi îmi doresc să nu fi pus ciudăţenia aia.
- Va trebui să o luam mai târziu. - Leagănul?
Leagănul.
Haide, Ruth! E un copil. La ce te aşteptai?
"La mulţi ani, uite o cutie. Tareşte-o pentru o vreme!"
E un copil, e asemenea mie. O vrea acum.
Prăjitura!
Minunat.
- La mulţi ani, băiete. Vino aici! - Tati, tati!
Da, Duncan!
Mulţi ani trăiască... Mulţi ani trăiască...
Mama, nu vreau să plec.
Rahat. Ce cauta aici?
Hei, Jase. Vino pana aici, prietene.
Tata ne va duce la jocuri.
Nu ţi-am spus ca o să vină.
Jason, nu-i mai face asta fratelui tău. Vrei să-ţi fac şi eu aşa?
Trebuie să ne întâlnim la casa la 6:30.
Credeam că ne întâlnim aici.
Bine.
Eşti binevenit să rămâi şi să mănânci ceva. Gateste tatăl meu.
Matt?
Ar trebui să facem ceva?
Nu. Este în regulă.
Atunci...
... ne vedem mai târziu. - Bine.
Peste puţin timp.
Ştii că nu este divorţata inca.
Este acelaşi lucru. În Maine sunt nişte legi nebune, asta e tot.
Oricum îşi iubeste băieţii.
- Dumnezeule, nu crezi... - Nu, nu se va insura cu ea.
Atunci ce cauta cu ea?
Probabil îl iubeste.
Fetele întodeauna au făcut-o. Să lăsăm totul aşa.
Nu mă va asculta.
L-am rugat de trei ori să dezasambleze leagănul ăla.
Lasă-l aşa. Conferă un aspect mai tineresc.
Are nevoie să-şi folosească mintea la scoala nu aici.
Că veni vorba.
M-ar ajuta foarte mult dacă ai fi de partea mea.
Pot fi de partea ta.
Am un ac!
- Am un ac! - Nu ai nevoie de alea.
Domnul şi doamna Adamson?
Acum îţi poţi pune tricoul pe tine.
Ieri s-a faţait toată ziua...
... însă azi a lăsat-o mai moale.
A căzut de două ori.
Este slab.
Nu şi-a mai dorit să trăiască în momentul în care n-a mai putut să lucreze.
Aşa ca pentru o vreme a stat retras şi a impletit plase...
... însă acum nu mai poate să facă asta.
- Ce mai face taică-tău, Matt? - Mă scuzaţi, doctore.
Elwyn, aminteşte-ţi. Jesse Fowler a decedat acum ceva timp.
Îţi aminteşti am fost la inmormantarea lui?
Mă întorc într-o ora, Janelle. Mi-am uitat pranzul.
A devenit un obicei.
Tocmai a plecat, Matt! S-a dus să-şi mănânce pranzul.
Bine. Am uitat că are un interviu.
Frank?
Hei?
Frank?
Da, tata.
Ce cauţi aici? Credeam că eşti în Boston la interviul ăla.
Nu. A fost reprogramat.
Bună ziua, Dr. Fowler.
Bună ziua.
Unde sunt băieţii?
Sunt la maică-mea.
Vrei să mănânci ceva?
Mai serveste.
Sigur?
Trebuie să...
Haide, fiule!
- Acolo, îl văd acolo! - Capul sus, barbia sus.
- Mama, vreau să joc! - Bine, bine.
- Mama, uite-l pe Frank! - Uite-ţi sapca.
Faceţi cu mana şi voi.
- Mama, grăbeşte-te o să intârzii! - Mă grabesc.
- Mama, vreau să joc. - Bine, vei juca.
Dar mai întâi priveşte...
Frank, i-ai spus mamei tale cât de bun a fost?
Ce să fie bun?
Frank s-a distrat de minune în după-amiaza asta.
Mi-a plăcut mâncarea. Am mâncat cât pentru doi.
Păi pentru asta a fost făcută.
- Hot-dog? - Da, vreau eu unul.
Şi ce mai fac băieţii? Totul în ordine?
Da, sunt bine.
Foarte bine.
Cum a fost interviul?
- Foarte bine. - Mă bucur.
Jason? Jason!
Aici!
- E o fata atât de curajoasa. - Asta a fost. Mă scoţi din sărite.
Am avut multe prietene...
Nu înţeleg de ce asta este atat de diferita.
Ştiu că nu înţelegi.
Nu.
Nu?
Nu.
E o chestie de-o vara.
Văd.
Cum ai intrat de data asta?
Mulţumesc.
Cu ce te pot ajuta?
Trebuia să las asta pentru Jason.
Ce?
Aia.
Nu ştiam unde vroia să o las.
E timpul să o primească. Ce o să fac cu ea?
O să insemne mult pentru el. Progresează din ce în ce mai mult.
Am auzit.
Ar fi fost frumos dacă ai fi putut veni la meciul lui.
Tocmai am primit mesajul tău.
Unde sunt? Cu el?
Nu este treaba ta.
Sunt băieţii mei dar nu sunt treaba mea.
Ştii ce vreau să spun.
Mă gândeam să mă mut înapoi.
Aici, cu tine şi cu băieţii.
Despre ce vorbeşti?
Despre ce vorbesc? Despre mutatul înapoi.
Ştiu la ce te gândeşti. Va fi diferit de data asta.
Cum merge lucrul? Te-a luat taică-tău din nou la fabrică?
Asta-i nostim. Tot incasezi cecuri?
Trebuie să-l sun pe contabilul tatălui meu?
Mi-ai văzut noua maşina?
E foarte frumosa.
Nu e chiar noua. I-am dat lui David camionul în schimb.
Spaţioasa pentru toţi. Masina bună pentru cumpărături.
Vrei să ne plimbăm?
Richard, nu te-ai schimbat. Nu te-ai schimbat, nu-i aşa?
Să mă schimb? Nu.
Nu m-am schimbat.
Totul în jurul meu se schimba.
Tu te-ai schimbat.
Mi-ai luat casa...
... mi-ai luat copiii...
... şi acum ţi-o tragi cu tipul ăsta.
Însă eu nu mă schimb niciodată.
- Nu e casa ta. - Pe bune?
Nu. Şi apropo cine naiba...
... a răspuns la telefon dimineaţa trecută?
- Ea... - Nu contează! Nu merge!
Nat, vreau doar o singură şansă.
Pentru ce? Să te prefaci că eşti un tata adevărat pentru căteva zile...
Sunt tatăl lor adevărat! Sunt tatăl lor.
Nu, Richard. Ştii ce defineşte un tata? Ceea ce face.
Nu ceea ce promite.
Să fii o prezenţa pozitivă şi permanentă.
O prezenţa pozitivă şi permanentă.
Ce înseamnă asta?
Nu înţeleg.
Dar nu mi-o trag cu vreun student, nu?
Ascultă, tu...
Nu poţi pleca? Nu vreau să mai fii aici când se vor întoarce.
Nu ai vrea asta?
Trebuie să pleci imediat.
Bine.
- Ne vedem mai târziu, Richard. - Adio, Nat.
Am ignorat prea mult diferenta noastră de varstă.
Încep să mă îngrijorez.
Nu te uiţi la casa. Uite.
Nu e toată a mea, o parte e a lui Mack.
Ceea ce a vrut Mack să realizeze a fost un perimetru comun în mijloc.
Spaţile deschise şi largi nu sunt unicate pentru Mack...
... dar ideea separarii familiei...
... parintii erau într-o parte iar copiii în cealaltă parte.
Astfel încât se întâlneau cu toţii la mijloc.
Este genial. Este...
Te plictisesc, nu-i aşa?
Doar mă gândeam.
La ce?
La tine.
Scoala.
Dar dacă aştept un an?
Frank!
- Un an nu o să ajute la nimic. - Nu poţi face asta, Frank.
De ce nu? M-am gândit mult la asta.
Am...
Nu. Tu...
Mi-ai spus ca durează o veşnicie pană te instalezi.
Exact. Aşa ca ce mai contează un an dintr-o veşnicie?
E o logica destul de ciudată.
Ştii ce mi-a spus Duncan azi?
Doar nu schimbi subiectul acum, nu?
A spus, "Frank, nu cred că Jason înţelege femeile".
- Doar nu a făcut asta. - Ba da.
Să înţeleagă femeile.
Ce ai spus?
Nu ştiu ce să spun la asta.
Am zis, "Dă-i timp, Duncan, o să-şi revină".
Dacă aşa este acum, înseamnă ca avem probleme serioase.
Ce este asta? Action Man?
Richard i-a dat-o lui Dunc de ziua lui.
Foarte bine.
În regulă, este 7:30. Ar trebui să ne oprim.
Amintiţi-vă când cantaţi cuvintele astea...
... sentimentele voastre faţa de port...
... sunt aceleaşi cu ale Balcanilor faţa de râul Sava.
Şi ascultaţi-vă casetele.
"Moilih Ta" este destul de greu şi avem un program de 40 de minute...
... de pregătit până la "Ziua Muncii".
"Ziua Muncii".
- Şi Anna? - Da, Dna. Fowler?
Data viitoare la pământ.
Minunat.
Tata.
Este acid? Ce pui acolo?
- Dumnezeule, ce s-a întâmplat? - Frank, stai nemişcat.
- Tata. - Asta era soţul ei, nu?
Fostul.
O să depui vreo plângere?
Ce-o să-l oprească să facă asta din nou?
L-ai lovit în vreun fel? Spune-mi ca l-ai lovit.
- Atât încât să nu o mai facă din nou. - Nu cred că l-am atins.
- Isuse! Tata. - Şi ce o să faci?
- Învaţ karate. - Nu asta e problema.
- Mama, ştii doar că-ţi place de ea. - Îmi plac o mulţime de oameni, Frank.
Dar băieţii? I-au văzut?
Nu, dormeau.
Ai lăsat-o singura cu el?
El a plecat primul. Urla la el...
Cred că i-a dat o palma.
Pentru numele lui Dumnezeu. Ai sunat la Poliţie?
- Nu inca. - Nu ai sunat?
Tocmai am intrat. Când să mai sun şi la Poliţie?
- Unde-i telefonul? - Nu, mamă. Nu suna!
O să se întoarcă şi va speria copii.
- Trebuie să suni. - A fost doar o palmă, nimic serios.
- Aşa cum nici relaţia nu este serioasă. - Ruth, nu este cel mai bun moment.
Dar când este? După ce-l bagă în comă?
- Asta se va termina acum. - Pe bune?
Îi iei cu tine?
Ce vor crede băieţii când vei dispărea?
Uşor, mama.
Frank, nu sunt vreo prostuta din Vassar pe care vii şi o vizitezi în vacante.
Nu eşti singur în toată treaba asta.
Şi cu cât termini mai repede cu atât mai bine.
- Ce vom face? - Nu ştiu.
Trebuie să vorbeşti cu el, Matt.
Nu ştiu.
Poate are dreptate în privinţa speriatului copiilor.
De ce nu ne mai gândim şi ne hotaram mâine?
Suni tu la Poliţie sau va trebui să o fac eu?
Ţi-am spus ce cred. Dacă vrei să suni, sună.
Nu e prima oară când se joacă aşa.
- Nu mai este impreuna cu tipul ăla. - Nu, mă refeream înainte de asta.
- Ce vrei să spui? - Ai auzit aceleaşi zvonuri.
Se pare că uiţi. Nu îmi mănânc pranzul în cancelarie.
Poata ca încă o iubeste.
Cea mai bună parte a unui cod.
Străinii nu îl vor atinge.
Pescarii de vara. Lucrează cu normă redusă ca şi Frank.
Aproximativ 80% din ei au licente acum.
Ar trebui să pună un semn: "Ramai în propria ogradă sau îţi vei pierde capcanele".
Henry este suparat pentru că prind de două ori mai mult ca el...
... cu un Boudreau la mâna a doua.
Nu-l asculta, fiule. Vasul ăla este foarte bun. A fost primul.
Îmi este dor de el uneori. Şi de maşina aia pe care o conduci.
Când te întorci la scoala, Frank?
Bună ziua, Dr. Fowler.
- Ce mai faci, Jason? - Bine.
Cum te-ai descurcat?
Nu prea rău. Vreo 20 de kilograme.
Nu te-am mai văzut de zile întregi.
- Ştii unde mă poţi găsi. - Când vii acasă?
S-a ajuns deja la asta?
La ce să se ajungă?
Să trebuiască să faci diverse servicii pentru Mama.
Mă gândesc să mai fac încă vreo sută de capcane.
Să văd dacă eu mă pot descurca mai bine.
O să dureze ceva mai mult de 2 ani pentru a obţine o licenta de extra-sezon.
Doar dacă Henry m-ar lua ca ajutor.
- Crezi că ar face asta? - Poate.
Este o viaţă la fel ca oricare alta.
A fost indeajuns de bună pentru tatăl tău.
Iar uneori întâmplarile trec peste o anumita generaţie.
Nu crezi că...?
Nu crezi că vei avea nevoie de ceva mai mult?
De ce? Ca să mă consider scolit asemenea ţie şi să...?
Dacă este atât de bine de ce vii pe furis aici în fiecare zi?
Îmi place să-mi petrec timpul alaturi de fiul meu.
Nu ştiu, tata.
Este doar... nu ştiu.
Este o fata minunata.
Asta văd.
Frank! Cât timp o să stai aici?
Vreau să descarc.
- Mă ajuţi? - Da, sigur.
Nu poţi face cartile să se schimbe, Matt.
Isuse! Pariaza sau va începe Carl.
"Câinele cersetorului şi pisica văduvei...
Hrăneştei şi se vor ingrasa.
Tantarul îşi spune cântecul de vară, iar veninul improască din gura calomnioasă.
Veninul sarpelui este dulceata invidiei.
Veninul albinei este gelozia artistului."
În regulă, Carl. Doi dolari.
Îţi spun eu, trebuie să scapi de chestia asta cu Blake.
- Nu-ţi va fi prea bine. - Nu-l porni.
Când îmi fac treaba mea tot ce faceţi voi este să vă plângeţi.
- Nu e adevărat. - Îţi iubim treaba. Este minunată.
- Carl? - Merg şi eu.
Merge toată lumea? Frankie, tu?
Presupun că sunt câştigatorul.
Întodeauna cei tacuti.
Gata.
Haide. Haide.
Nu mă lua în seamă. Taică-tu sforăie.
Mănâncă. Cred că-ţi este foame.
Nu mi-e foame.
Cafea?
Ai vorbit cu ea?
Şi? Ce mai face?
Face foarte bine.
Frank, vreau să-ţi spun că noi...
Că am plăcut-o.
Şi o placem.
E o fată minunată.
Mama, nu o să vorbeşti asta cu mine...
... chiar în momentul ăsta, nu?
- Noapte bună. - Noapte bună.
Bine.
În regulă. Nu, ajunge domnule. O s-o trimit imediat.
Bine. Sunt foarte nerăbdător.
Este un campus minunat şi deja mă pregătesc.
Da, mulţumesc domnule.
Da, în comparaţie cu modelele dumneavoastră...
Nu se pot compara, dar...
Da. Am în vedere şi Casa Lautner.
Da. Scuzaţi-mă domnule, puteţi aştepta o secundă?
Jase?
Jase, ce s-a întâmplat?
Bine, Jason aşteaptă acolo.
Vin imediat. Aşteaptă acolo.
Tocmai... tocmai m-a impins.
- Nu m-a lovit. - Nu te-a lovit?
Minunat. Ar trebui să dăm o petrecere în cinstea lui. Nu te-a lovit.
- Chemam poliţia. - Nu, aşteaptă!
- Chemam poliţia. - Nu, nu vreau...
Nu ştiu ce vreau să fac.
Nu suport asta. Urăsc să vadă copiii asta.
- Nu ştiu ce să fac! - Asculta.
Este în regulă.
Sunt aici. Sunt cu tine. Este în regulă.
Nu plec nicăieri.
Bine.
Este în regulă.
Mama!
- Du-te sus alaturi de copii. - Nu. Frank...
Nu-l las în casa! Du-te sus!
E mai bine dacă nu te vede. Du-te sus!
Nu-l lasa înăuntru. Nu-l lasa înăuntru.
- Du-te. - Frank, nu-l lasa înăuntru.
Deschide uşa!
Frank?
Frank, prietene. Eşti aici?
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat. Bine?
Îmi cer scuze. Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat. Acum deschide uşa.
- Richard, pleacă. - Deschide.
- Pleacă imediat! Nu te las înăuntru. - Deschide uşa!
A plecat! Voi chema poliţia dacă nu pleci.
Pleacă.
Bine. Bine.
Ieşi afară, nenorocitule!
Citeşte-i o poveste, mă întorc imediat.
- Nu vreau să stau aici! - Dar trebuie.
Trebuie să rămâi aici! Uită-te la mine! Ramai aici, bine?
Citeşte-i o poveste.
Unde este?
Minţi! Unde este? Natalie!
Lasă aia jos! Lasă aia jos!
Mami!
Este Dna. Strout pe linia doi. Spune că este ceva foarte important.
Natalie?
Minunat.
"Teama ta de moarte este fiorul pastorului...
... când sta înaintea regelui...
... a cărui mâna îi va fi oferita în semn de glorie.
Nu este pastorul bucuros...
... întrucat va purta insemnul regelui?
Atunci de ce nu-şi controlează pornirile?
Ce poate insemna a muri decât a sta gol în vant...
... sau a te topi la soare?
Şi ce înseamnă a înceta să respiri...
... dacăt a-ţi descătuşa respiraţia din meandrele neliniştite...
... aşa încât să se poată ridica pentru a-l vedea pe Dumnezeu dezpovărat?
Doar când vei bea din râul tăcerii vei putea cânta.
Şi când vei fi ajuns în vârful muntelui...
... şi vei începe să te caţeri.
Şi când pământul îţi va lua osemintele...
... atunci vei "dansa" cu adevărat."
Pot să-ţi aduc ceva?
- Unde-i Ruth? - S-a dus să se odihnească, Matt.
Scuză-mă.
Următorul meu invitat este o persoană foarte talentată, care va canta în direct...
... la Festivalul De Comedie Din Montreal, "Doar pentru rasete".
Anthony Clark!
Mai vrei puţin?
Ce mai facem?
- Sunt oameni buni. - Chiar sunt.
Câţiva dintre ei îşi făceau bagajele dar am rezolvat şi asta.
- Asta-i bine. - Şi ce s-a mai întâmplat?
Am ieşit cu Ricky Martin "Traind viaţa la maxim".
Când îţi petreci timpul cu Ricky oamenii îţi vorbesc în spaniola...
... şi mi se pare tare chestia asta mai ales după trei ani de spaniolă în liceu...
Matt, mă duc să-mi iau pranzul.
Vrei ceva?
Nu, sunt bine.
Sigur?
Da.
Bine.
Nu-ţi fă griji. Nu le-am făcut eu.
- Vroiam branza. - Ce? Aia e a mea.
Scuze.
Te-ai întors la lucru atât de repede. Nu e prea devreme?
Nu pot să stau acasă.
- Şi cum mai merg afacerile? - Ştii tu, tot la fel.
Ai fost reţinut din nou. Ştii asta.
- Nu. - Da. Au luat 75 de dolari.
Erai la tejghea?
Ar fi primit altceva dacă eram la tejghea.
Şi ce mai faci? Nu mai scrii şi nici nu dai vreun telefon. Unde a dispărut dragostea?
Când vor stabili cauţiunea?
- În zilele următoare. - Te duci?
Nu ştiu.
Davis spune că e doar o formalitate.
Nu am mai vorbit cu Ruth dacă ar trebui sau nu să mergem.
Dacă e prea mult pentru Ruth vin eu cu tine.
Mulţumesc dar cred că mă descurc.
Davis spune că e doar o formalitate.
Procesul a fost stabilit?
- Octombrie. - Octombrie?
- Aşa mi-au spus. - Isuse, chiar ca stau mult.
- Este acolo acum. - Îl ţin ocupat, sunt sigur.
Ştii că o să-l mute imediat ce-i vor da sentinţa?
Ai ceva tabasco?
Anita! Tabasco!
La naiba!
Săptămâna viitoare vrem să vii în tabară.
Katie insistă. Nu ca să te streseze, dar dacă nu vii...
... o va invită pe sor-sa şi pe idiotul ăla...
... şi voi ajunge să mă cert iar cu el.
Viitorul familiei mele este în mâinile tale.
Lasă-mă s-o întreb pe Ruth.
- Cum a fost azi? - Bine.
Am luat pranzul cu Willis.
- M-am bucurat să-l văd. - Şi ziua mea a fost minunată, mulţumesc.
Scuză-mă, ai spus ceva?
Katie şi Willis ne-au invitat în tabară în weekend.
Am zis că voi discuta cu tine asta în caz că avem programat altceva.
Sună bine.
Nu trebuie să mergem.
Nu vrei?
Ba da, vreau.
Atunci spune-le ca venim.
M-am gândit că eşti ocupată cu pregătirea fetelor.
În regulă. Următorul caz este Statul Maine impotriva lui Richard Strout.
Se va dovedi că acuzatul...
... incarcerat în Închisoarea Statala Knox fără cauţiune...
... pe 17 Iulie. Am venit aici pentru o cerere de cauţiune.
Domnule Davis, având în vedere programul nostru foarte încărcat...
... propun să ne ocupam de cererea de cauţiune chiar astăzi...
... la 2:00. Aşa ca dacă nu se opune nimeni...
... aş vrea să o stabilesc pentru ora 2:00...
... ora la care voi asculta şi pledoaria martorului dumneavoastră.
Eu...
Am închis uşa.
Am intrat în camera mea.
Am auzit nişte strigăte. Am auzit strigăte.
Am ajuns la scări...
... după care am auzit...
... am auzit împuşcătura.
- Iar Richard... - Îmi cer scuze.
- Richard... - Ne-am putea întoarce puţin?
Dna. Strout, aţi spus c-aţi auzit împuşcătura.
Aţi auzit-o? Aţi asistat la accident?
Obiectie. Nu are nici o baza în a numi aceasta întâmplare un accident.
Se sustine. Scoate cuvântul "accident" din înregistrare.
Va rog reformulaţi, Dra. Keyes.
Dra. Strout, în declaraţia făcută poliţiei...
... aţi declarat ca aţi văzut când s-a tras cu arma.
Aţi asistat la acest moment?
Ai spus că procesul va fi în Octombrie.
Dacă ar fi fost încarcerat...
... judecătorul ar fi stabilit data pentru Octombrie...
... pentru a scuti statul de o cheltuială în plus.
Dar în cazul cauţiunii datele problemei sunt altele.
Vrei să spui că nu putem face nimic?
Îl lăsaţi să plece?
Nu putem face apel în cazul cauţiunii. Nu se procedează în felul ăsta.
Statutul cauţiunii asigura apariţia în instanţa a acuzatului.
În acest caz, familia Strout a pus ca gaj o mare parte din proprietatea sa.
Asta alaturi de relaţile lor din comunitate...
... au reprezentat o premiză destul de convingatoare pentru judecător.
Puteţi înainta o plâgere civilă. Vă recomand asta.
Dar nu acum. Abia după proces.
Şi când va fi asta?
Credem că va fi în 12 până la 18 luni.
Dumnezeule.
Sunteţi sigur că-l veţi putea închide definitiv, nu?
Lucurile pe care le-a spus acolo.
Care-i pericolul?
După modul în care evoluează lucrurile... posibil crimă.
Isuse Cristoase!
Ne-a omorît fiul!
- El... nu a fost nici un accident! - Ruth, Ruth.
Cât timp va fi închis?
E greu de spus. Între 5 şi 15 ani.
Dar suntem încrezatori că va primi pedeapsa maxima.
- Chiar şi cu bună purtare... - 5, 10 ani? Eşti nebun?
Dr. Fowler, Dna. Fowler, îmi pare rău.
- Înţeleg. - Nu, nu înţelegi.
Nu înţelegi.
- Doctore, la ce vă aşteptaţi? - Nu am nici o idee.
Dr. Fowler, ce părere aveţi despre cauţiunea lui Strout?
Dr. Fowler, aţi vorbit cu Domnul Strout?
Cum se descurca Dna. Fowler?
- Dr. Fowler! - Vă rog! Fără întrebari.
Poţi să crezi asta?
Le cer idioţilor ălora să plece şi nimeni nu se deranjează.
Ce ar trebui să le facem, sandwichuri?
- De ce întrebi? - Ce?
Dacă vrei să plece, spune-le.
- O să le spun să plece. - Bine.
Niciodată nu s-au ridicat la înălţime.
Şi aşa sunt întodeauna dezamagiti.
Niciodată nu fac destul sau nu lucrează indeajuns...
... niciodată nu s-a comportat cum trebuie şi nu a fost un bun tata...
... sau soţ. Şi nu numai că nu se pot mulţumi singuri...
... dar nimic din jurul lor nu-i poate mulţumi.
- Ai dormit cam mult. - Da, am luat una din pastilele tale.
Niciodată n-ai făcut asta.
Uite scris negru pe alb.
Ar trebui să citeşti câteva din chestile pe care le spune. E de necrezut.
Ar fi mai bine dacă aş pleca.
Unde? E sambata.
Am nişte treburi de rezolvat la birou.
Nu o să dureze prea mult.
Vrei chitanta?
Natalie?
Sper că nu te deranjez.
Deloc.
Aveţi să-mi schimbaţi 50?
Scuzaţi-mă.
Mulţumesc, dragă. Pot primi o altă pungă?
Sigur.
Am fost...
Mă întrebam ce mai faci.
Am încercat să dau de tine.
Stau la casa mamei mele.
- Am vrut să vă sun. - Nu, este în regulă.
Dr. Fowler, eu...
Da, ştiu.
Nu am minţit.
Nu am minţit prima dată. A fost...
Aşa a ieşit.
Dna. Fowler?
Îmi puteţi da un pachet de Marlboro Roşu?
Ce mai fac băieţii?
Sunt bine?
Trebuie să plec.
Ne mai vedem.
Cât de multe sunt ale tale?
Mă întrebi asta de fiecare dată.
Ştii locul de partea cealaltă a cabanei?
Până la celalalt mal. Aproape 350 de acri.
Ştii după ce m-am dus când l-am cumpărat?
Nu vrei să ştii.
Acela e micuţul Charles de la piscina.
Şi-a dat seama cum să ajungă la piscină cu liftul...
... de unul singur.
Trebuie să fi foarte mandră.
Shannon aşteaptă la rând. Dumnezeule roller-coasterul ăla.
- Îl ştii pe acela? Dumnezeule. - Linile erau lungi?
Uneori. De la 60 de minute în sus.
Bineînţeles cu excepţia cazului în care aveai un... FastPass.
Ce este un FastPass?
Ştii ai toate regatele astea acolo.
Aşa ca iei FastPass-ul ăsta. Este un fel de card laminat.
Îl introduci într-o maşină şi îţi spune când să revii...
... astfel încât nu mai trebuie să astepţi la rând. Intri direct şi...
V-aţi dus vreodată în Florida?
Câţi nepoţi ai acum?
Păi este micuţul Charles şi Shannon...
... cei trei mai în varsta şi copiii...
În total 11.
Trebuie să fie minunat.
Willis spune întodeauna, "Nu este nici un pericol dacă murim noi".
Îmi pare atât de rău, Ruth.
Nu m-am gândit.
Am vrut să am mai mulţi.
Dar l-am avut pe Frank, şi...
Matt tocmai îşi începea practica.
Aşa ca presupun ca avea sens.
Micul Charles.
Şi ştii cât cere Daniels ăla.
Măcar am dus asta acasă...
... să am ce arde toamna asta.
Este un produs minunat şi te tratează destul de bine.
Din cauza lui Mary Kay am luat acel Subaru.
Merge fără probleme. Este o maşină bună.
Nu este de fapt o maşină. Este un micuţ SUV.
- Ce naiba este tampenia asta de SUV? - Maşina sportiva.
Un mic jeep. SUV!
Şi ATV, şi KFC...
- Ce este cu toate aceste...? - Acronime.
Presupun ca a devenit prea greu să spui adevărul despre ceva.
- De la ce vine PMS? - Bine, am fost un nazdravan.
Am crescut alaturi de jeepuri. Willy se simte stanjenit...
... pentru că ştiu despre ceva masculin mai mult decât ştie el.
Doar despre un singur lucru?
- Mulţumesc, prietene. - Îmi place de el.
Ai făcut o treabă minunată aici, Katie.
Nu-mi spune că ai făcut şi astea.
- Este panză veche? - Într-un fel.
Feţele de pernă sunt de la prima casă.
Am salvat absolut tot ce-am avut.
Inclusiv pe tine.
Stau cam prost cu timpul.
Bineînţeles, nu-i mai place să lucreze acolo.
Băieţii se duc la biroul din mall.
Iau totul cu reducere şi optează pentru intrarea mai ieftină.
- Nu am putut să o fac. - Sau se decid să nu se alature.
Ca puştiul de acolo.
Isuse.
Parinţii băiatului au sunat.
L-a sunat pe David şi i-a spus ca băiatul...
Şi-a dorit atât de mult... încât s-a sinucis.
Aşa ceva te loveşte la inima.
Isuse, n-am putut s-o fac.
O să plec acum.
Abia astepţi să te întorci?
Araţi bine.
A fost foarte bine. Am dat-o în bară puţin dar...
Ruth?
Vine în valuri...
... iar apoi nimic.
Ca şi o pauza în muzica.
Fără sunet, dar atât de tare.
Nu ştiu ce să fac. Sunt atât de nervoasă!
Louise McVey...
A pierdut un copil acum câţiva ani. Poate îţi aminteşti.
A avut patru. Era cel mai tanar, nu-i aşa?
Mi-a povestit despre o viziune de-a ei...
... când a aflat ca i-a murit fiica.
S-a văzut la mare distanţa de Pământ...
... încercuindu-l la infinit.
Şi cu cât se apropia mai mult...
... observa că este format din mame ce merg înainte.
A intrat şi ea în linie şi a mers alături de ele.
Când au ajuns la un anumit punct s-au despărţit...
... şi a spus că a ştiut...
... că milioanele de femei pe care le avea alaturi...
... reprezentau mame ce şi-au pierdut copiii.
Asta a mai liniştit-o.
Cum a murit feţita?
S-a înnecat. Un accident de inot.
Numele jocului era "Urmăreşte-i Texas".
- Doamne. - Este vreo problemă?
De ce te-ai amagit cu mizeriile astea?
- Ce? - Nu suntem în Vegas.
Asta am spus. 5 costa tragerea, valeţii deschid.
- Carl? - Nenorocitule.
Pariez un dolar.
Plusez cu unul.
Spune ceva pentru numele lui Dumnezeu.
Nu te mai prosti în jurul meu.
Vreim să mă holbez la carţile astea toată noaptea?
"Sunt lucruri despre care nu pot vorbi.
Sunt vise ce nu pot muri.
Sunt gânduri ce slabesc inima puternică...
... şi aduc îngrijorare pe chip...
... şi ceaţa înaintea ochilor...
... iar versurile acelui cântec fatal...
... mă cuprind asemenea unui ingheţ:
Voinţa unui băiat...
... este voinţa vântului...
... iar gândurile tinetreţii...
... sunt gânduri foarte profunde."
- Am intrat şi eu. - Vreau una.
Bine. O să am nevoie...
De toate trei.
- Să fie bune. - Sunt bune cu siguranţa.
Ştii incotro mergem?
Este o surpriza.
Matt?
Nu. Îmi pare rău dar este inacceptabil.
Şi ce a spus?
Nu putem permite asta.
- Aşteaptă. - Scuză-mă. Ryan Collit a afară.
- Maica-sa tocmai l-a adus. - Te sun mai târziu, bine?
Mă întorc la 4, Janelle.
Scuzaţi-mă, Dr. Fowler, dar tocmai l-aţi ratat. Mulţumesc.
Trebuie să-l văd neapărat. S-a dus la pranz?
Da.
E vis-a-vis.
Mulţumesc.
Matt.
- Ia loc. - Mulţumesc.
- Asistentul meu, Jack. - Salut, Jack.
Don.
Acesta este Ed.
Matt Fowler. Şi cum mai merge treaba?
Bine, ştii...
Aş vrea să discutam câteva lucruri...
- Când îţi vei mânca pranzul. - Sigur.
Facem tot ce putem, Matt. Îţi promit.
- Ce pot să fac, Bill? - Cam nimic.
Nu poate fi doar omucidere. Trebuie să fie altceva.
Nu poţi găsi ceva?
Un fel de dovadă? Nu se face aşa?
Facem tot ce putem. Dar nu te voi minţi.
Îl avem doar pe Strout, care susţine ca a fost doar o cearta.
Criminaliştii nu pot determina asta din cauza condiţiei în care se află casa.
Tot ce poţi face este să astepţi.
Noi nu am cedat încă şi tu ar trebui să faci la fel.
Avem doi detectivi ce lucrează la acest caz.
Este un caz prioritar pentru noi.
Avem câteva piste pe care le urmam...
... avem o mulţime de lucruri de făcut înainte de a rezolva cazul...
... şi încercam să ne descurcam cât mai bine cu posibilităţile actuale.
Trebuie să fi alaturi de noi. Trebuie să ai încredere.
Unul spune, "Ivan, ce naiba faci?"
Bătrânul spune, "Trimit un mesaj", şi iese.
Atunci intru eu, iar pe perete sunt toate batele astea de baseball, înţelegi?
Cu o inscriptie mare ce era peste ele!
Şi ce zicea?
"Uite batele, dacă ai curajul."
Nu şi-a mai bătut joc de capcanele noastre de atunci.
Bună ziua, Dr. Fowler.
Bună, Tim.
V-a vorbit...
V-a vorbit vreodată despre ce s-a întâmplat în ziua aia?
Nu-l mai prea văd pe Richard.
Şi oricum nu mi-ar spune nimic. Crede-mă.
Sigur, sigur. Bineînţeles ca nu. Doar mă întrebam dacă...
... aţi auzit ceva.
Poate unul din prietenii săi a spus ceva?
Mă gândeam. Fraţii lui încă lucrează cu tine, nu?
Trebuie să vorbească.
Tot ce spun este ca dacă am afla...
... ceva concret.
O să fiu atent.
Mulţumesc.
E ciudat să vă întâlnesc aici. Aici, Dr. Fowler.
Speram să putem vorbi.
Eu...
Vroiam să vă spun cât de rău îmi pare...
... şi...
... şi dacă aş putea vreodată...
... să fac ceva...
... să vă pot vorbi...
Mai bine mă întorc la munca. Nu fura nimic.
Bună ziua, Dna. Fowler.
- Altceva? - Un pachet de Marlboro Lights.
Sigur.
Va costa 14,95 de dolari cu tot cu ţigarile.
Mulţumesc.
Cum a fost astăzi?
- S-a întâmplat ceva? - Ceva?
Ce să se întâmple, Matt?
- Ce vrei? - Vreau să ştiu ce se petrece.
Sigur.
Se vede că eşti suparată. Putem vorbi despre ceva?
Să vorbim? Cine, noi?
Dacă ar intra cineva?
Nu ne-ar recunoaşte. Ar crede că am ajuns într-o casa greşită.
- Vrei să vorbeşti sau nu? - Despre fiul nostru mort?
Nu am mai vorbit despre asta. De ce ne-am deranja acum?
Ce pot să fac, Ruth?
Uită, Matt.
De ce nu pleci?
Ce vrei de la mine?
Vreau să nu te mai porţi ca şi cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Asta vreau.
- Pentru că nu mă lovesc pereţii? - Asta ar necesita sentimente.
Nu vrem să te raneşti.
Fă-mi o plăcere. Dacă vrei o întrecere de jelit cauta pe altcineva.
Ştiu cum jeleşti. Du-te să-ţi mai iei încă o bere.
Ce vrei să spui prin asta?
Ce ştii tu?
Nu ştii nimic. Nu ştii prin ce trec.
Nu, nu ştiu prin ce treci, nici măcar dacă ai ceva!
Dar asta e alegerea ta, dragă nu a mea.
Ai dreptate. Alegerea mea este să nu mă razbun pe lume.
Unul dintre noi ar trebui să fie mai înţelegător.
Înţelegător?
Păi, Matt...
Nu ştiu de tine, dar mie imi este dor de fiul meu.
Mă bucur ca ai timp pentru gândire.
Asta i-ai insuflat şi lui Frank, simtul pentru raţiune.
Te-a crezut foarte înţelegător.
Despre ce vorbeşti?
Despre nimic.
Vrei să spui că eu...
... sunt cel responsabil?
Asta este? Atunci...
... lasă-mă să-ţi spun ceva. Ai înţeles totul invers!
Ştiu ce crezi, ca am fost prea ingaduitor!
- Ca l-am lasta să scape cu... - Totul!
Cu totul!
- Şi de ce n-a venit la tine? - N-a vrut să mă asculte!
- N-a vrut! - N-a avut încredere în mine.
- Pentru că nu l-ai ascultat niciodată. - Nu, dar tu ai făcut-o.
Îi făceai cu ochiul tot timpul. Îl incurajai.
Vroiai ce avea. Pe ea.
- Dumnezeule, cred că glumeşti! - Doar ştii asta!
Ai vrut-o şi nu ai putut să o ai. Din cauza asta nu l-ai oprit.
Astfel încât să-ţi poţi incasa loviturile prin propriul fiu.
Iar acum nu poţi accepta adevărul în faţa mea sau a ta...
... ca Frank a murit pentru visul tău!
Vrei să ştii de ce e mort fiul nostru? Vrei să ştii cu adevărat?
A fost cu ea nu din cauza mea. A mers acolo din cauza ta.
Aşa a fost. Pentru că ai fost atât de manipulantă...
... atâta de sufocantă...
... atât de nervoasă! Pentru că a fost singurul nostru copil.
- Asta nu e adevărat! - Ba da, este.
Chiar şi când era doar un copil ii spuneai tot timpul ca greşeşte.
Îmi amintesc. Odată l-ai scos dintr-un meci din Liga Mica...
... şi l-ai trimis acasă...
... pentru că a dat cu mănuşa de pământ.
Câţi ani avea? 9 ani!
Tot ce făcea era greşit.
Ce nu era în regulă la el, Ruth?
Eşti... atât de neiertătoare.
Aşa eşti. Aşa a spus.
Şi încerci aceleaşi tampenii şi cu mine.
Iar asta este un mod oribil de a te purta. Oribil.
Eşti aspră, Ruth.
Poţi să mă araţi cu degetul cât vrei...
... dar uită-te mai bine la tine.
Am vrut doar să vorbim despre ce s-a întâmplat, Matt.
Vrei să fiu deschis faţă de tine?
Mă sperii.
Cum pot să-ţi vorbesc? Uneori...
Uneori nici măcar nu pot să mă uit la tine.
Dumnezeule.
Cred că este Poliţia.
Bună ziua. Sunt Kristen Gellar de la Asociaţia de gimnastica Rockland.
Şi vindem ciocolată de firma.
Pentru fiecare produs vândut firma Tandy...
... ne va ajuta să calatorim până la Oahu...
... pentru a participa la întrecerea din conferinta Est-Vest.
Bine, o să iau câteva.
Astăzi avem o ofertă specială. Şase bucaţi pentru 10 dolari.
Bine aşa o să fac.
- Ar trebui să ţin ceva? - Puteţi ţine asta? Mulţumesc.
- Uite 10 dolari. - Mulţumesc.
Uitaţi. Puteţi alege orice doriţi.
Oricare şase?
Ruth...
... ce am spus...
Eu...
Nu am nici un drept.
Nimeni...
Nimeni nu ar trebui să audă astfel de lucruri.
Îmi pare atât de rău.
Este în regulă.
Ai dreptate, Matt.
Sunt o persoană oribilă.
Te rog, nu.
Nu te învinuiesc.
Doar că...
Fata aia a venit la scoală...
... şi n-am putut să o iert.
Am fost...
Am fost atât...
Îmi pare rău.
Am fost atât...
Am fost atât de nervoasă.
Este în regulă.
Doar că...
L-am văzut. Îl văd în continuare.
Ştiu. Eu...
Ştiu. În camera lui, uneori pot să jur că e acolo.
Iar azi la semafor...
... aş fi putut să jur ca era Frank... - Nu Frank.
Richard.
Şi nu ştiu ce să fac.
Ruth?
Unde l-ai văzut?
Peste tot, în centru, la piaţă. L-am văzut...
L-am văzut la South End.
Mi-a zambit, Matt.
Mă întâlnesc tot timpul cu el.
Mi-a zambit.
Este în regulă.
- Dragă, vii în pat acum? - Imediat. Matt e încă aici.
Păi... bună, Matt.
Dragă, când vii în pat îmi poţi aduce te rog şi pastilele?
Au rămas pe raftul de sus de când au venit copiii.
- Bine. - Mulţumesc.
Nu m-am gândit niciodată la cauţiune.
M-am gândit că nu o să-mi mai fac griji câţiva ani de zile.
Ştii ce-am auzit?
Ca are grija de un bar pe Plaja Old Orchard pentru un prieten.
Vezi pana şi cele mai jalnice fiinţe au prieteni?
Nimeni nu-l cunoaşte acolo... Iar dacă-l cunosc nu le pasa.
Beau ce le prepara.
Îl urăsc, Matt.
Băieţii mei au mers la scoala cu el. Era la fel.
Ştii ce va face? Cel mult 5 ani.
Da, ştiu.
Îţi aminteşti de femeia aia de acum 7 ani?
Şi-a împuşcat soţul şi l-a aruncat de pe pod...
... cu un sac de ciment...
... şi a spus tot timpul că n-a ajutat-o nimeni.
- Ştii unde e acum? - Unde?
E la Searsport acum, pe post de secretara.
Şi cine a ajutat-o, unde naiba este acum?
Mi-ar rupe inima, Matt. Sincer.
Te-ai gândit vreodată...
... să te muţi?
Da.
N-ar conta.
O să închid. Te conduc până la maşina.
- Noapte bună. Ne vedem mâine. - Aşteaptă!
- Vrei să vii să bei ceva? - Nu, mulţumesc.
- Haide! - Poate în alta seara.
Doar un pahar!
Haide!
Bine.
Târfa dracu'!
Ce cauţaţi aici?
Pot să vă ajut cu ceva?
- Nu vorbi. - Dumnezeule.
Deschide uşa şi intra.
Aşteaptă un moment. Să ne liniştim.
Bine, bine.
Bine.
Descui-o.
Este cineva la tine?
- Nu şi în seara asta. - Bine.
Condu pana acolo.
Încet.
- Nu încerca să fi oprit. - În regulă.
Îşi batea joc de viaţa mea, Dr. Fowler.
Nu vorbi.
Să intram pe uşa din spate. Ţine-ţi gura închisă.
Aprinde lumina.
- Unde ţi-e valiza? - Valiza mea?
- Da, unde e? - În dulapul din dormitor.
Acolo vom merge.
Când ajungi lângă o uşa opreşte-te şi aprinde lumina. Să mergem.
Nu e nici un întrerupător.
- Unde-i becul? - Lângă pat.
Mergi.
Aşează-te pe pat.
În care dulap este?
Unde sunt valizele?
Am vrut să-mi rezolv problemele cu Natalie.
Am încercat să ne împacam. Dar n-am reuşit.
N-am putut să-i vorbesc. Era tot timpul cu ea.
A fost un accident. Voi merge la închisoare.
Când voi ieşi, voi fi un biet bătrân. Nu este de ajuns?
Nu vei merge la închisoare.
Împachetează-ţi hainele pentru vreme calda.
Îmi daţi drumul?
Vei trece peste cauţiune.
Ce?
Haide.
- Haide! - Bine, bine.
Vezi e procesul. Eu şi soţia mea nu putem trece prin asta.
Din cauza asta vei pleca. Ţi-am luat un bilet.
Nevasta mea te vede în continuare. Aşa ceva nu se mai poate.
Mulţumesc, Dr. Fowler.
Dacă aş merge să-mi iau băieţii, ar fi acolo.
Uneori îşi petrecea noaptea acolo. Mi-a spus Duncan.
- Îmi pare rău, Dr. Fowler. - În regulă, ajunge.
Am nevoie de nişte lucruri de la baie.
- Continua să mergi. - Trebuie să urinez.
Du-te.
Aşteaptă.
Să mergem.
Mă vor prinde. Vor verifica listele de pasageri.
N-am folosit numele tău.
Îşi vor da seama. Aş fi făcut-o eu insumi dacă ar fi fost uşor.
Erai singur. Am rezolvat-o.
Cum adica "noi"?
Porneşte motorul. Să mergem.
Nu sunt avioane la ora asta, Dr. Fowler.
Du-te spre nord pe drumul 73.
Aeroportul e spre sud.
Cineva o să te ţină pentru o vreme. Te vor duce la aeroport.
Dă drumul la radio.
Caută meciul.
- E trecut de 1:00. - Îl dau în reluare.
Gata cu vorba.
- Întoarce. - De ce?
L-am ratat, întoarce!
Nu mai e nimic aici, Dr. Fowler.
Nu înţeleg de ce nu mergem direct la aeroport.
Doar nu crezi că vom lasa maşina la aeroport, nu?
O să fac 20 de ani, Dr. Fowler.
O să am 53 de ani.
Asta înseamnă cu un an mai puţin decât am eu acum.
Unde suntem?
Aproape acolo.
Opreşte-o. Lasă luminile aprinse.
- Asta e a dumneavoastră, Dr. Fowler? - Nu. Să luăm bagajele.
- Domnule Grinnel. - O să le iau eu, fiule.
Aşteaptă.
Poţi să iei asta.
Matt!
Ce-ai făcut? N-am vorbit despre asta.
El...
A încercat să fuga.
Trebuia să aşteptam şi să-l omoaram în padure.
N-am putut aştepta.
Mai bine aş lua ATV-ul.
Aşteaptă.
Vino, trebuie să ne grăbim.
Haide!
Cât e ceasul?
E 3:50.
Am pierdut o ora, îmi pare rău.
Da.
Nu poţi ori oamenii să pescuiasca, Matt.
- Podul naibii. - Îmi pare rău, Willis.
S-a oprit în şopronul lui odată.
Locul a fost distrus.
A vărsat mai mult whiskey decât am baut noi vreodată.
Ne vom ruga să nu se fi chinuit prea mult.
Pastila lui Katie o să-şi piarda efectul în curând.
Ai făcut-o?
Eşti bine, Matt?
Era o poza cu el şi cu Natalie pe perete.
Ce s-a întâmplat, Matt?
Felul în care zambea.
Ce?
Nu ştiu.
Matt...
La ce mă gândesc?
Trebuie să-ţi fie foame.
Matt!
Matt?
Vrei nişte cafea?
În memoria lui Andre Dubus (1936-1999)
Traducerea şi Adaptarea: Patronu' (patronu@post.ro)
Sync: Jondak In.The.Bedroom.2001.1080p.AMZN.WEB-DL.DD+5.1.x264-monkee