DENÍK PRINCEZNY
Už bys měla jít!
Přestaň si fantazírovat, přijdeš pozdě do školy.
Tak pojď, Louie.
Škola volá.
-Věříš si? -Moc ne.
Pamatuj si, až budeš mluvit...
na nikoho se nedívej.
Najdi si nějaké místo na zdi a koukej se na něj. Mluv nahlas.
Dík, mami.
-Ahoj, mami. -Zlom vaz.
Nazdar, Buttonsi.
Neštěkej, Buttonsi.
Já nechtěla, pane Robutusene.
Přeju pěknej den.
To budu mít sotva.
Ahojky, čauky, páčko, jak je?
Zdraví vás Lvové, králové hřišť!
Já jsem Lana.
-Anna. -Fontana.
Do toho, Lvové!
-Co děláš? -Ten se tak předvádí.
Jeremiáši, slez z té zdi, prosím tě.
Dobré ráno, paní Guptová.
Ahoj, Lilly...
a Lillyina kamarádko.
Jsi manažér klubu. Měl bys taky hrát.
Jejda, promiň. Já si tě nevšiml.
Už zase si na mě někdo sedl.
Fakt?
Seděla jsem tam a pilovala si tu řeč...
Blbec a blbka za tebou.
Co je? Tos nikdy neviděla, jak si dva pitomci vyměňujou sliny?
Viděla. Že se nestydí.
Už jsem myslela, že pošilháváš po elitě.
-Ještě to tak. -Připravená na diskusi?
Já na diskusi nebudu připravená nikdy.
Páteční vyučování bez uniformy.
Tohle není diskuse, ale diktát.
Škola nám diktuje, co se máme učit.
Ale to jim nestačí.
Měli by nám dovolit chodit v normálním oblečení celý rok!
Fajn, tak se ztište.
Tohle je debata. Až skončíme, vem si zase uniformu.
Jasně, šéfe.
-Sedni si. -Je to bourák.
-Ale můj bourák. -Teď se nepřevlékej.
Vysvětlil jsi nám to jasně.
Tak to byl Josh Bryant, který zastával kladný názor.
Tenhle zvuk miluju.
Cože to tvrdím já?
Naše uniformy se ti líbí. Nedělají mezi námi rozdíly.
Mia Thermopolisová se teď pokusí jeho tvrzení vyvrátit.
Já si myslím...
Má dobrou řepu. Koukněte na ty její vlasy.
My čekáme.
Víte...
Normální oblečení...
Ona bude blít.
Pozor, hodí šavli!
Přikryjte tu tubu!
Mio, dodělej to s paní Taubmanovou a dej si přestávku.
-Další tuzér od paní Herschové. -A já mám od paní Taubmanový.
Pan Walsch má zamotané lano.
Pane Walschi, přestaňte se kroutit! Uškrtíte se!
Ahoj, mami.
Tak tys zvracela?
A utekla jsi.
Snažím se na to zapomenout.
Dáte mi boty a křídu?
Zajdu za tvým učitelem panem O'Connellem a promluvím s ním.
Nikdy ze mě řečník nebude.
Řekni mu, že chci dělat pantomimu.
-Dobře. -Tumáš.
Volala tvoje babička.
-Cože? -Ta živá, z Genovie. Clarisse.
To je poprvý, co nám volá. Co chce?
Je ve městě. Chce se sejít na čaj.
Na čaj? Přijela až z Evropy, aby si tady dala čaj?
Asi si trochu zalezu.
Není to ta babička, co vás přinutila, ať se rozvedete?
Nebyla ze mě nadšená...
ale my se s tátou na rozvodu dohodli sami.
Proč bych měla jít za tou snobkou, co nás ignoruje?
Je to matka tvého táty.
Běž za ní.
Napnout!
Říkala, že tvůj otec doufal, že se vy dvě jednou poznáte.
Dobře, tak já půjdu.
Přebírám štafetu. Zkouška končí.
Mám tady hodinu zpěvu. Všichni ven.
Zazpíváme si "Hvězdu".
-Charlesi, chceš dopředu? -Děkuju.
Michaeli.
Pomůžeš mi s tou soví peticí?
Říkala jsem, že jdu k babičce.
Chyť hvězdu, která padá, a dej si ji do kapsy.
Nenech ji pohasnout.
Chyť hvězdu, která padá, a dej si ji do kapsy.
Pomůže ti v nesnázích.
Školní prohlídky jsou v sobotu.
-Jdu za babičkou. -Jméno?
-Clarisse Renaldiová. -Pojďte k předním dveřím.
Děkuju moc.
Nechoďte po trávě!
Vítejte, slečno Thermopolisová. Už na vás čekáme.
Bacha ať mi nerozmačkáte sojový oříšky.
Vašim sojovým oříškům se nic nestane.
-V pořádku. -Pojďte za mnou.
Udělejte si pohodlí.
...alergická na arašídy.
Koupit nové polštáře pro ženu premiéra.
Je alergická na husí peří.
Ahoj, Amelie. Jsem Charlotta...
z diplomatického sboru Genovie.
Těší mě.
-Kde to jsem? -Na genovijském konzulátu.
Máte v kytkách hrušky.
Naše slavné genovijské hrušky.
Posaďte se, za chviličku přijde.
Za žádnou chviličku, jsem tady.
Amelie, jsem ráda, žes přišla.
Ahoj. Máš úžasnej barák.
Děkuji.
Tak se mi ukaž.
Vypadáš tak mladě.
Děkuju.
Ty vypadáš tak...
čistě.
Charlotte, podíváte se, jak to vypadá se svačinou?
Posaď se.
Máma říkala, že se mnou chceš o něčem mluvit.
Tak ven s tím.
Než s tím půjdu ven, chci ti něco dát.
Prosím.
Děkuju.
No teda.
Je to genovijský znak. Byl můj, když jsem byla malá.
A to patřilo mojí prababičce.
Neboj, budu na to dávat pozor.
Cos mi chtěla říct?
Něco, co velice ovlivní tvůj život.
Rovnátka už mám.
Něco většího než je ortodoncie.
Podává se svačina, madam.
Slyšelas o Eduardu Christoffovi Phillipovi Gérardovi Renaldim?
-Ne. -Byl to korunní princ Genovie.
A co s ním?
Eduard C. P. G. Renaldi...
byl tvůj otec.
No jasně. Můj táta byl princ Genovie.
To je dobrej vtip.
Proč bych o něčem takovém žertovala?
Jestli je vážně princ, tak já...
Přesně tak. Nejsi jen Amelia Thermopolisová.
Jsi Amelia Mignonete Thermopolis Renaldiová...
genovijská princezna.
Já? Princezna?
Ty vole!
Co prosím? Ty vole?
Veličenstvo, tímto výrazem zde můžete vyjádřit svoje ohromení.
Chápu. Děkuji.
Nicméně jsi princezna.
A já jsem královna Clarisse Renaldiová.
Proč zrovna já mám být tvoje princezna?
Po smrti svého otce jsi podle zákona pokrevní dědička trůnu.
Já jsem se do královské rodiny přivdala.
Ty ses s královskou krví narodila. Můžeš vládnout.
Vládnout?
Ne, to sis vybrala špatně.
Já v životě nikoho nevedla, ani Jiskry, ani skauty.
Královno Clarisse, já chci jen být neviditelná. A jde mi to.
Já taky chtěla něco jiného.
Tohle jsem si nepředstavovala.
Ale ty jsi jediná dědička genovijského trůnu.
A my ti rádi pomůžeme stát se princeznou.
Dám ti nějaké knihy. Budeš studovat jazyky, dějiny, umění.
Naučím tě chodit, mluvit, sedět, jíst a oblékat se jako princezna.
Uvidíš, že v genovijském paláci se ti bude moc příjemně bydlet.
-To bych bydlela v Genovii? -Je to krásná země.
Tak znovu a od začátku!
Já nejsem žádná princezna. Pořád čekám, že se nějak dovyvinu.
Odmítám se stěhovat a vládnout zemi...
Chceš jiný důvod? Já nechci být princezna!
Amelie!
Amelie, vrať se!
-To byla ale krása, viďte? -Možná potřebuje víc času.
Pomůžete mi?
Slečno Thermopolisová...
Šéf bezpečnosti má dělat chůvu?
Prozatím. Potřebuje ochranu.
Za 15 let sis nenašla minutu, abys mi řekla...
-že mám otce z královský rodiny? -Myslela jsem, že je to správné.
-Pro koho? -Pro nás pro všechny.
Kdybysme se v tichosti rozvedli...
mohl by si najít ženu v Genovii...
mít dědice a já bych si žila s tebou.
Byli jsme na univerzitě. Já byla mladá a chtěla jsem malovat.
Umíš si mě představit, jak celý život dělám někomu stín?
Všechna ta pravidla a nařízení a poklony a úklony mě děsily!
Mě děsí bydlet s mámou, která mi 15 let lhala.
-Kam jdeš? -Do královský ložnice.
Po rozvodu jsme se o tom bavili.
Tvůj otec a babička souhlasili, že ti nic neřekneme...
abys měla normální dětství bez zbytečných emočních komplikací.
Chtěli jsme ti to říct, až ti bude 18.
Ale když tvůj otec zemřel, věci se změnily.
Chtěli jsme tě chránit.
Tak víš co?
Já si nepřipadám chráněná.
Patnáct let si myslím, že jsem někdo...
a pak najednou zjistím, že jsem princezna.
Jestli nejsem už takhle dost zoufalá, dejte mi ještě korunku!
Vypij si polívku.
Nemám hlad.
Fajn. Dobrou noc.
Válečku Louie.
Ty máš takový štěstí, že nevíš, kdo jsou tvoji rodiče.
"Nikdy jsem nejel v limuzíně..."
připustil hořce, zatímco přešel k oknu...
a zadíval se na mlhu...
která mu připomínala jeho ubohý život.
Jak jsem mohl vyhrát Emmy?
Mám jednu pěknou Phillipovu fotku.
Hrozně jsme si na vysoké užili.
Uměl se tak radovat ze života, pořád se smál a usmíval.
Pamatuji si to. Helen...
Jestli Amelia odmítne nastoupit na trůn...
Genovia se úplně změní.
Takže budoucnost vaší země je v rukách mé patnáctileté dcery?
Tady je.
Phillipe byl připravený stát se králem.
A pak se stala ta hrozná nehoda.
I když nám to neklapalo...
moc jsem vašeho syna milovala.
Děkuji.
Jako vždycky, lepší už to nebude.
Nemůžu se dočkat, až jí bude osmnáct.
To je zlej sen. Jdu zpátky do postele.
Mio, my tři si musíme promluvit.
Měla bych o svým životě vědět ještě něco dalšího?
Pošlete mě do televize a řeknete mi, že mám dvojče-vévodkyni?
Máš sestřenici hraběnku.
Její muž je Bartoloměj, říkáme mu Bertík.
Včera to nedopadlo moc dobře.
Poslechni si babičku.
Za pár týdnů máme náš každoroční bál.
Doufala jsem... Doufám, že tě tam představím tisku a našemu lidu.
Bohužel naléhavě potřebuješ pár lekcí.
Mluvím za genovijský parlament a královskou rodinu.
A já mluvím za tuhle rodinu.
Moje rodina nejste ani jedna.
Tys mě 15 let neznala a tys mi lhala.
Rodiny si takový věci nedělají.
-Kam jde? -Do věže.
Mio, nemůžeš před vším utíkat.
Ona má věž?
Pojď dolů.
Většina děcek chce k šestnáctinám auto, ne stát.
Udělejte si pohodlí.
Tohle nikam nevede. Řekni něco.
Nemám čas. Jdu pozdě na schůzku se svým studijním poradcem.
A já jdu pozdě na schůzku se Španělskem a Portugalskem.
Mám nápad.
Mia slíbí, že až do vašeho plesu bude brát lekce.
Není to můj ples, ale genovijský bál ke Dni nezávislosti.
Pardon.
Mia slíbí, že vaši nabídku ani neodmítne...
ani nepřijme.
Rozhodne se až po plese.
Co na to obě říkáte?
Zřejmě nemám jinou možnost.
Když musím.
Ale až do plesu ani slovo, ano?
-No jasně. -Tisk bude mít velký den.
Tak ať Španělsko a Portugalsko nečekají.
Letos mi bude 16...
tak mi máma koupila Mustanga z roku 1966.
-Víš, co je to Mustang? -Já mustangy chovám.
Takové auto není pro princeznu.
Není pro nikoho. Nejezdí.
Mohla bych ti přidat na opravu.
-Dobré ráno, pane Robutusene. -Kdo je ten džentlmen?
Soused. Radši ti ho nepředstavím, nemá vybraný chování.
Dobré ráno.
Chci tě s někým seznámit.
-Ty máš dvě limuzíny? -Jedna je tvoje.
-Chováš taky limuzíny? -Ne.
-To je Josef. -Dobrý den.
Elegantní Evropanka se nezdržela na svačinu.
Ale ve vzduchu visel příslib zítřka.
Princezno, smím poznamenat...
že ať to zmáčknete bezpočtukrát...
pořád se to bude zavírat a otvírat stejně?
Můžeme sundat ty vlaječky?
Ne. Díky těm vlaječkám můžu parkovat všude.
Necháme je tam.
Promiňte, Josefe.
Můžete mi říkat Joe.
Josífku?
Ne. Joe.
Neuteklo mi něco? Jedeme na svatbu?
Ne, do školy. Tohle je takový překvapení.
To je Joe. Joe, to je Lilly.
Těší mě. Víte vy, že vypadáte jako Shaft?
Vím. S dovolením.
-Chceš svézt? -Že váháš.
Já otevřu.
Jistě.
No teda.
Připoutejte se, prosím.
Tvoje máma chodí s pohřebákem?
Ne. Půjčila mi ho babička, kterou jsem dlouho neviděla.
-A? -Asi chce, abych ji měla ráda.
Zastavíte kousek od školy?
Nechci s tím pohřebákem udělat humbuk.
Tenhle pohřebák humbuk nedělá.
A kdyby to byl pohřebák, bylo by tam vzadu ticho.
Ahojky, čauky, páčko, jak je?
Zdraví vás Lvové, králové hřišť!
Do toho, Lvové!
Nezapomeňte, imaginární domácí úkol se vám nemusí započítávat.
Mio, je to pravda, že budeš mluvit na setkání bulimiček?
Budeš mluvit a blít najednou?
Pěkné, Michaeli.
-Zkus to chytit, ano? -Já nevím.
Hrajeme softball, chyť míček po jednom odrazu.
Dobře. Teď ho hoď zpátky nadhazovačovi.
Nezlobte se, já...
Já nechtěla. Nechcete něco?
Přineste mi led.
Začínám cvokatět.
Naši říkají, že se nad sebou mám zamyslet.
Promiň.
Tak jdu s tátou na večeři.
Přitom si dávno nemáme o čem povídat.
Ale aspoň máš tátu pořád naživu.
Já myslela, že ses s tím už srovnala. Jsou to dva měsíce.
Já vím, ale byl to táta.
Biologicky. Neznalas ho.
Pohledy a dárky k narozeninám...
To neříkej. Posílal mi krásný dárky.
Třeba ten kolotoč.
A platil mi školu.
-Asi jo. -Mažu za tvým bráchou kvůli autu.
Ale zítra pojedeme limuzínou. Tyhle kopce mě zabijou.
Dobře.
"Autoopravna doktora Motora"
Spravuje auta, hraje na kytaru a umí zpívat.
Je děsně sexy.
Je fakt úžasnej.
Nahlas. Zkouší mi tady kapela.
To byla skupina Mucholapka. Tak my letíme.
Přestaňte řvát, už skončili.
Hráli jste super. Ned fakt válí.
-Ahoj, Mio. -Dobrý den, doktore.
Tak co chybí mýmu miláčkovi?
400 dolarů.
Já vím, paráda něco stojí.
To je ale dneska den.
Můžu na tom něco udělat zadara.
Dík, ale řeknu si babičce.
Bude vypadat parádně. Tak zatím, něco mám.
Můžu na tom něco udělat zadara.
-Nezabouchl ses do ní? -Je ségřina nejlepší kamarádka.
Máš to těžký, když ji chceš víc než za kamarádku.
Veličenstvo, přišla diplomatická pošta a Mia je tady.
-Pošlete ji dál. -Ano, madam.
"Deník"
Potřebuji víc růží, červené, bílé, nafialovělé.
-Dobrý den, slečno Amelie. -Dobrej.
Její Veličenstvo vás očekává v knihovně.
Charlotte, pište si.
Amelie, pomalu se otoč, abych se podívala, co musíme udělat.
Amelie, nepoškodilo ti tvoje špatné držení těla sluch?
-Děkuji. -Promiň.
Ne, pomalu. Děkuji.
Samozřejmě držení těla. Účes.
Pleť. Stát!
Oči krásné.
Ale schované pod huňatým obočím.
Krk je hezký.
Uši...
má po otci.
Vážně?
Kdo nosí takový lak?
Všichni.
Zítra budeš mít nehty čisté.
A vezmeš si punčochy. Žádné punčocháče, ani ponožky.
A tyhle boty už nechci vidět.
Když procházíš mezi lidmi...
jsi celou dobu jako pod drobnohledem.
Takže nechoď takhle nahrbená.
Ramena dolů a hlavu nahoru.
Zastrč zadeček a přenes váhu z jedné nohy...
Princezny na veřejnosti nikdy nekříží nohy.
Kotníčky pěkně za sebe a ruce si polož na kolena.
Charlotte, je čas na svačinu.
Jak může moje matka, nebo vlastně kdokoliv...
jít na rodičovskou schůzku a domluvit si rande s učitelem?
Pan O'Connell je svobodný a s nikým nežije.
Nemá piercing ani tetování ani dredy.
Takového chlapa abys v naší čtvrti pohledala.
Došlo ti, že když budeš chodit s mým učitelem...
budou se mi děcka posmívat až do smrti?
To mi nedošlo, promiň.
Když on je Patrick...
pan O'Connell tak milý.
Už dlouho jsem nikoho takového nepotkala.
Nic se neděje.
Ničím se ti už nezavděčím, co?
-Chyť ho. -Dělej!
Chyť aspoň jeden, Mio.
-Nemůžu, jsem holka. -A já jsem snad kachna?
Vy jste na sport...
já jsem na synchronizovaný plavání, jógu...
ježdění na koni a horolezectví.
Vidím, ale ruce nestíhají.
Tak dobře. Joshi, nástup.
Jasně.
Sledoval jsem tě...
jsi děsně toporná.
Musíš myslet jako ten míč, představit si, že jsi on.
Musíš ho zastavit.
Kopej!
Joe?
Já si tady udělám převlíkárnu, abych měla pro madam vhodný šaty.
Nezapomeňte na boty.
To San Francisco je zvláštní město.
Jdu koupit lodičky a oni se zeptají, jestli je chci zabalit...
nebo jestli si je obuju.
Zavírám.
Jedeme do kopce.
-Není vám nic? -Ne.
Jedeme z kopce.
Nikdy jsem si punčocháče neoblíkal, ale zní to nebezpečně.
To je v Genovii zvykem uvěznit hosty šátkem od Hermýze?
Říká se Hermes. Ten šátek je jen učební pomůcka.
Nakonec se naučíš správně sedět a jíst i bez něj.
Dobré způsoby jsou důležité.
Ale dost bylo etikety.
Genovia obchoduje se Španělskem, tak se na to připravíme.
Nejrychleji si Španěly získáš přes tanec.
Jak tancujete?
Normálně, asi takhle...
Aha.
My máme genovijskou variantu.
Naše tance jsou velice poklidné. Pohybujeme jen boky.
Netrháme hlavou. Nejste pejsek na palubní desce.
Narovnejte se a zkusíme si to.
Tak ne. Tenhle tanec je něco mezi waltzem a tangem.
-Je to wango? -Ne.
Otevřít a zpátky ke mně.
-Nic se nestalo. -Ale stalo.
Zkuste to znovu. Ještě jedna otočka.
Na druhou stranu.
To je ono.
Máte pěkné držení.
A otočka.
-Výborně. -Povedlo se mi to?
Já to svedla bez přizabití.
To moc ráda slyším.
Otočka. Ano, a hotovo.
Lepšíš se.
Teď můžeš jít domů.
Děkuju! Ahoj zítra.
Děkuji, Josefe.
Nosíte smutek už moc dlouho.
Tady je učitelka Harbulová.
Přihlaste se na plážovou párty.
Promiň.
Nazdar, Bobby.
Promiň.
Mio, jdeš?
Nezlob se, nemůžu. Musím k babičce.
Zavolám ti.
Neproměnila se tvoje babička ve zlýho vlka?
Abrakadabra.
Sotva sbalíš holku, když si z ní budeš dělat automat na kolu.
Nechoďte po trávě!
-Ahoj, Adolfe. Jdu pozdě! -Jde pozdě.
-Jdeš pozdě. -Já vím, promiň.
-Kde je Paolo? -Pošlete sem Paola.
Vždy pohotový.
Má královno, bon giorno.
-Moje pomocnice Gretchen a Helga. -Jsme moc rádi, že jste přišel.
Veličenstvo.
Nebudeme ztrácet čas. Dejte se do toho.
Jistě.
Kde je ta krasavice?
Moje vnučka Amelia.
Je nádherná. Podíváme se na ni zblízka.
Slavnostní banket bude už za pár dnů.
Kudrnaté rozčepýřené vlasy.
V tom nejlepším slova smyslu.
Chtěla bych, aby dohodu o utajení podepsaly i vaše dámy.
Veličenstvo, já vím, co je to tajemství.
Genovijský tiskový tajemník čeká na váš telefonát.
Jistě.
Bohužel musím jít. Nechám se překvapit.
Charlotte, hlídejte ho jako jestřáb.
Kartáč, Helgo.
Tak se do toho dáme, princezno.
Paolovy ruce z vás udělají krásu nevídanou.
Máte husté vlasy.
Jako koňská hříva.
To nic.
Máte kontaktní čočky?
Mám, ale moc ráda je nenosím.
Tak teď budete.
Vy jste mi zlomil brýle.
Vy jste mi zlomila kartáč.
Gretchen, Helgo! Do útoku!
Máte nádherné obočí. Takovému my říkáme Leonid a Brežněv.
Dítě Brooke Shieldsové a Groucha Marxe by mělo obočí jako vy.
Chcete říct velké tajemství?
-Ano. -Ta okurka nemá žádný účinek.
To jsme si my stylisti vymysleli.
Veličenstvo, Paolo je naprosto vyčerpaný.
Protože jen Paolo dokáže z tohohle a z tohohle udělat...
Princeznu.
To je daleko lepší.
Tisíceré díky.
Co kdybychom si dali šálek čaje?
-Si. -Pojď, Mio.
Lilly, je tady auto.
Už jdu.
Dík, že mě svezete.
Ahoj.
Co je?
Nemysli, že tě budeme vozit furt...
Ježíš, kdo tě takhle zdemoloval?
Vypadá to tak strašně?
Vypadáš komicky. Měla bys je zažalovat.
Já vím, mám je trochu rovnější a kratší.
A divnější.
Ale moc ti to sluší.
-Vůbec jí to nesluší. -Pásy.
Kam jsi zase včera hnala?
Chtěla jsem pomoct s peticí Greenpeace.
Ty máš tuhle tašku?
Když ji dáme do frcu, nakrmíme všechny země třetího světa.
-Nemám pravdu? -Ne.
Jestli už nikdo jiný nepojede, zavřete dveře.
Dřív tě zajímalo,co máš v hlavě, ne na hlavě.
Přiznej se.
Pořád někde lítáš, a teď se navíc opičíš po našich bárbínách.
Přeměňuješ se na jednu z nich.
Příští týden mi budeš mávat před obličejem střapcema.
Zradilas.
Zamlžilo se mi zpětné zrcátko, nebo tady někdo brečel?
Nic mi není.
Dobrá, tak já pojedu.
Ale nikdo vás nesmí ponižovat, pokud to sama nedovolíte.
To řekla Eleanor Rooseveltová.
Ano. Další výjimečná dáma. Jako vy.
Vyzvednu vás ve tři.
Děkuju.
Ona má klobouk.
Ale oni si i tak všimnou, že máš vlasy jako Lana.
Naše děcka se možná neumí chovat, ale nejsou slepci.
Nech toho!
Navážíš se do mých vlasů jen proto, že sama je máš hrozný!
Děkuju.
Michaeli, můžeš na chvíli dělat, že vedeš zajímavej život?
Uklidni se. Dýchej.
Cos to řekla?
Slyšelas.
Už mám dost toho, jak se do mě pořád strefuješ a poroučíš mi.
Stačí, že to dělá máma a teď i babička.
Nepotřebuju to od tebe.
Nejsem blbá. Tady se něco děje.
A kamarádky si všechno říkají!
Tak se podívej, co udělám s tím přívěskem, co jsme si vyměnily!
Nedělej to.
Počkej.
Proč?
Řeknu ti pravdu. Ale bude ti to připadat jako blbost a vyletíš.
Tak schválně.
Ty vole!
Víc neřekneš?
Promiň, že jsem do tebe rejpala. Nevím, co jinak říct.
Přijdeš do mýho pořadu v telce?
Ne! Je to královský tajemství!
Nikdo to nesmí vědět, ani Michael.
Musíš přísahat.
Tajný podání ruky.
Možná bysme měly vymyslet nový.
Svedeš vládnout?
Vždyť ty zahubíš i rybičky.
Teď si nejsem jistá ničím.
Být princezna má klady i zápory.
Neříkej to slovo, ano?
Hodina začala.
Mám pro vás malé překvapení.
Napíšeme si test. Francouzská revoluce.
Pane O'Connelle, klobouky jsou ve třídách zakázaný.
Podle mě by ten předpis měl platit pro každýho.
Máš pravdu, Lano.
Mio, klobouky nemají ve třídě co dělat.
Mio?
Mama mia.
-Mia chce zapadnout. -To je určitě paruka.
Vypadáš úžasně, Mio.
Asi si je dala transplantovat.
Mně to přijde super. A víte co?
Voltaire, vlasy.
Já osobně bych se chtěla učit o Voltairovi.
No dobře.
-Děkuju. -Nemáš zač.
Ty růže jsou krásné, ale chce to fontánky a světla na stromech.
Japonská ambasáda má vodopád...
-my můžeme mít fontánky. -Jednu máme tamhle.
Já tu chci mít alespoň dvě.
-Charlotte,udělejte mi tady ráj. -Ano, madam.
Amelie, budeme pokračovat.
Tohle si přečti.
"Pýcha a předsudek"
Co růží zvou, i zváno jinak, vonělo by stejně.
Zamáváš jim a elegantně poděkuješ za pozdrav.
Ne tak horlivě, protože za chvíli by tě bolela ruka.
Legrační. Zkus to pořádně.
Když budeš mávat lehce...
jakoby jim děkuješ, že dnes přišli.
Děkuji vám, že jste dnes přišli.
Madam, musím vyzvednout premiéra.
Děkujeme, že jste dnes přišel.
Tak tohle je ceněný umění?
Naši to dělali v 60. letech.
Měli výstavu ve Woodstocku.
Chceš to znovu vzkřísit?
Je to lepší než domácí úkoly.
Některý mámy dětem s úkolama pomáhají.
Ty děláš tohle.
Pěkná trefa. To se mi líbí. Přímo do černého!
Tohle mě baví víc než se učit na princeznu.
-Máš něco v sobotu večer? -Budete hrát?
Zkoušíme nějaký nový věci. Máme dvě nový písničky.
A navíc máme nový díly do tvýho Mustanga.
Můžeme to spolu dát dohromady.
To mě jako zveš na rande?
Ne.
Muzika, auta.
-Bude i pizza? -No jasně.
-S lentilkama? -Počkejte!
Vy ne,vás ani neznám.
Tak to přijdu.
Takže v sobotu?
Jo. Ahoj.
Odjeďte s tím autem. Dělám tu.
-Co se děje? -Nevím.
Co to má být?
-Možná protestní akce. -Možná.
Promiňte, na koho čekáte?
Tamhle je. Mia Thermopolisová.
Čekáme tu na vás.
-Lilly, tys něco řekla? -Já ne.
-Princezno, váš oblíbený herec? -Proč jí říkají princezno?
-Princezno, co děláte s uhříky? -Pojď.
Pojď dovnitř, Mio.
Telefon zvoní jako blázen.
Cože?
Tvoje matka už je na cestě.
Guptová.
Jede sem královna.
Limuzína s vlajkami.
Dorazila genovijská limuzína. Vystupuje královna.
Veličenstvo, proč všechny ty tajnosti?
Řeknete nám něco?
Výsosti, máme vás oslovovat Veličenstvo, nebo Výsosti?
Já nevím, kdo to prozradil.
My tomu přijdeme na kloub.
Váš čaj. Lepší porcelán nemáme.
-To je v pořádku. -Nate.
Josefe.
-Mluv. -Paolo.
Veličenstvo. To já o vás řekl tisku, princezno.
Odhalil jsem vaši identitu, jestli to tak můžu říct. Grazie.
Ale ne pro peníze.
Paolo je nenávidí. Kašle na ně. No, něco málo jsem dostal.
To víte, ty prstýnky něco stojí.
Přemohla mě moje pýcha a ego.
Chtěl jsem, aby všichni viděli...
že její tvář a vlasy jsou moje.
Že já, Paolo Puttanesca, jsem zodpovědný za... Grazie.
Vaše vlasy jsou skvostné. Příště je uděláme o něco světlejší.
Není to hrůza? Copak už nikdo nerespektuje královskou osobu?
Jaké je to v Genovii?
Vtírají se vám tam lidi do přízně?
Necháte nás chvíli o samotě?
-Jsem zástupkyně ředitele. -Josefe...
ukažte té vynikající pedagožce vaše plány na ochranu Amelie.
Cože?
Ano, jistě.
-Děkuju, Veličenstvo. -Bezpečnostní systém máte chabý.
Nedávno byla Mia obyčejná holka.
Nikdy nebyla obyčejná. Má královskou krev.
S tiskem se srovnáváme den co den a uděláme to znovu.
Nemusíš to dělat.
Můžeš s tím vším skončit teď hned.
Tvá matka má pravdu. Měly jsme dohodu.
Rozmyslím si to a řeknu ti.
Výborně. To byla diplomatická odpověď.
Zdvořilá, ale neurčitá.
Mia je dcera místní malířky Helen Thermopolisové.
Bydlí ve zrenovované požární zbrojnici.
Mia je také jediná vnučka královny Clarisse Renaldiové...
jejíž manžel, král Rupert, zemřel minulý rok.
Nelson Davenport, televize KRLH.
Může klub feng šuej přestat přendávat stoly na trávníku?
Princezno, jsi nejoblíbenější holka na škole.
Každý si tě chce vyfotit a kamarádit se s tebou.
-Ahoj, Lilly. -Ahoj.
Napsala jsem seznam důvodů, proč bys neměla být princezna.
Za prvý: žádný soukromí.
Za druhý: musíš pořád dobře vypadat. Za třetí:...
-Není ti nic? -Co bylo za třetí?
Nemůžeš dělat blbosti a chovat se jako střevo.
Nechci o tom teď mluvit.
Dobře. Poslední otázka.
Přijdeš v sobotu do mýho pořadu?
Jasně.
Jsi skvělá! Koupím ti další přívěsek na náramek, jo?
-Tak v sobotu večer! -Joe!
-Ano, slečno Mio? -Já nechci nikomu vládnout.
Chci jen dokončit tenhle ročník.
Nemůžu jim říct, že jdu od toho?
Nikdo nemůže jít od toho, kým je. Ani princezna.
Tu práci můžete odmítnout, ale princeznou zůstanete.
Jak poznám,že to vůbec zvládnu?
Musíte to zkusit.
Ten banket se blíží. Myslí si, že jste připravená.
Vážně?
Nezkusíme si příchod princezny?
Dobře.
Příchod.
Na ples vejdete s královnou...
ale na banket přijdete bez doprovodu.
Ramena dozadu.
Úsměv. Všichni vás rádi vidí.
Tamhle je. Jak vypadá?
Ty jsi daleko hezčí.
Výborně. Nejhorší máte za sebou.
Náš pracovitý ministerský předseda Sebastian Motaz...
jeho rozkošná žena Sheila...
a jejich půvabná dcera Marissa.
Lorde Frickere, vezmu vám pití.
Tady ho nebudete potřebovat.
Pomalu s tím džinem. Vzpomeňte si na zimní banket.
Já na ten večírek nesmím.
Podává se večeře.
Její Veličenstvo, královna Clarisse.
Jednou bude Genovia zase naše a ty budeš královna.
A budeš na poštovních známkách.
-Jak se mají vaše děti? -Chcete je vidět?
To je Brian a tohle je Bridget.
Jsou krásné.
Chcete se podívat?
Pane premiére, jak se v Genovii daří obchodu s hruškami?
Trh s hruškami kvete, smím-li použít tuto slovní hříčku.
A to je jejich princezna.
-Děti rostou jako z vody, viďte? -Chtělas se mnou mluvit?
-Je všechno v pořádku? -Ano.
Co bylo s tou nádobou na led?
Měla jsem trošku levý ruce.
Mimochodem, jídlo je výborný.
Byly to skotské feministky. Říkaly si Tarzanovy děvky.
Děkuju.
Podává se mezi chody, zbaví vás chutě z předchozího jídla.
Já nevěděla, že je studená.
-Neuvědomila si, že je mražená. -Co budeme dělat?
Vezmi si tolik co ona.
Chovají se jako opice.
Začne vás někdy bolet okamžitě hlava, když sníte moc rychle zmrzlinu?
Ne.
Umyj si ruce.
Moc se omlouvám.
To se stává každou chvíli.
Rád bych pronesl přípitek na baronku a barona von Trokenovy.
Ať jste stále tam, kde jste.
Slavné genovijské hrušky a sýrový dort.
Co jiného?
-Jsi obyčejný ožrala. -Jdu pryč.
Jsem skrz naskrz mokrá!
To jsem zavinila já?
Přesuneme se do velkého sálu na kávu?
Nezlob se, že jsem tě zklamala, tati.
Dobrou noc, Louie.
Vypadalo to tady hrozně.
Každou volnou chvíli to tu vylepšuji.
Vezmi si jednu a všechny oros.
-Ty se na mě nezlobíš? -Byla to docela švanda.
Připomíná mi to moji první královskou večeři.
Srazila jsem brnění a kopí proletělo seletem.
Amelie...
co kdybychom dneska zrušily hodiny a pobavily se?
A ty máš na něco takovýho čas?
Přijela Lady Jeromeová...
a asistent francouzského konzula chce potvrdit večeři.
Zrušte můj dnešní program.
Pravá sanfrancisanka mi ukáže San Francisco.
-Ať Josef přistaví auto. -Ano.
Počkejte.
Chci ti ukázat svoje děťátko.
Na předním sedadle jsem neseděla už věky.
Díky za ty peníze na auto, babi.
-Kam mě vezeš? -Máš nějaký drobný?
Ne. Nesluší se, aby královna cinkala.
Tak já rozměním.
Tohle mám nejradši.
Hoď tam čtvrťák a popadni mu ruku.
-Na to mám sáhnout? -Ano.
-A zmáčkni knoflík. -A...
Pak hraj.
Vypadá to jako Rupertův bratranec z Lichtenštejnska.
-Jak poznám, že mám začít? -Pustí se to.
Už! Tlač!
Tobě se takové ponížení líbí?
Napoprvý je to těžký.
Podrž mi to.
-To svedeš, babi. -Tentokrát mě nedostane.
Připravená? Do toho! Tlač!
Ano!
Vyhrálas. Ruku na to.
Ruku na to?
Jednu si vezmu, ale tuhle ne.
Táta chtěl být vždycky princ?
Ano.
Jen jednou, před 15 lety...
vážně uvažoval, že se titulu vzdá.
Poznal malířku, která mu ukázala, jak může být život báječný.
Jaký může být on.
Ale?
Musel se rozhodnout. Nikdo to nemohl udělat za něj.
Ani já, i když si hodně lidí myslelo, že jsem to udělala.
Phillipe věděl, že jeho bratr Pierre chce abdikovat...
a vstoupit do církve.
Tvůj otec si uvědomil, že láska k jednomu člověku...
nebo ke dvěma...
by mu nedovolila zapomenout na to, jak miluje svoji zemi a lid.
Byla to ta nejtěžší věc, jakou kdy musel udělat.
Chceš kousnout?
Proč ne?
Tak do toho.
-Chutná to výborně. -Vážně?
Tak koupíme další.
Je to sice nejrychlejší cesta domů, ale já ten kopec nesnáším.
Asi začínám cítit ten párek.
Zkus to plynule projet.
Dobře.
-A teď to rychle vyjeď. -To zvládnu.
Já vím, jde ti to.
Jde ti to.
Tak asi nezvládnu.
Mio, brzdy!
Pozor!
Tady dole!
Policie? Chci nahlásit nehodu.
Copak jste neslyšela zvonek?
-Jsem v pořadí. -Pro lásku Boží.
Napište ničení veřejného majetku.
Napíšu. Poslední, ale ne tak podstatné, je jízda bez řidičáku...
ve společnosti dospělé, jejíž průkaz propadl před 45 lety.
Strážníku, říkala jsem vám, že v Genovii průkazy nepropadají.
Ne královně. Nemám snad diplomatickou imunitu?
Máte. Ale ji odvezeme na stanici.
-Cože? -Je mi líto, slečno.
To je v pořádku, já to chápu.
-Úplně vás chápu. -Fakt?
Žádná vesnice, město ani země nemůže pokojně fungovat...
pokud se policisté a dopravní odborníci neřídí literou zákona.
Byla bych pyšná, kdyby v Genovii sloužili takoví dva čestní muži.
-Ale houby, madam. -K tomu máme daleko.
Nepochybně takoví jste.
A proto bych vám ráda udělila genovijský řád...
...genovijský řád Růže.
Poklekněte, prosím.
-Nemá někdo z vás šavli? -Já mám deštník.
-Já mám brzdu. -Ta nám poslouží.
Z moci, kterou mi svěřila královská koruna Genovie...
pasuji vás...
Artie Washington, San Francisco.
A vás..
Bruce Macintosh, San Leandro.
...na mistry řádu Růže.
Všichni jste byli svědky tohoto historického okamžiku.
Počkejte, až to doma řeknu Bernice.
Já vím, Mio, že se ti na policii nechce...
Nemusí. Nikomu se nic nestalo.
-Máme pojištění. -Kavalírství ještě nevymřelo.
-To je od vás milé, Arture. -Nechcete hodit domů?
To by nám moc pomohlo. Pojď.
-Sbohem, lidi z tramvaje. -Odvezte auto k doktoru Motorovi.
-Sbohem. -Bylas senzační.
-Jsi ta nejsuprovější královna. -Tohle já dělám denně.
Mávej, to je královna.
-Chceš si naskočit první? -Já nikdy nenaskakuji.
Děkuji.
Bruci, nastupte do královského kočáru a jedeme.
Je tady potencionální genovijská princezna.
Kde je vůbec Genovia?
Mezi Francií a Španělskem. Ptali se na to v "Riskuj!".
Tahle mladá dáma vyhrála genetickou loterii.
-Uhněte, princezna jde pozdě do školy. -Podepíšeš se mi na batoh?
Dáš mi autogram, princezno?
-Jak se jmenuješ? -Lily.
Jako moje nejlepší kamarádka.
Jste s Miou nejlepší kamarádky?
Jasně. Děláme všechno spolu.
Nakupujeme, chodíme se stříhat...
dokonce za sebe dokončujeme věty.
-Jak se jmenuješ? -Charlotte.
-Vy jste určitě dvojčata. -Ano.
Já mám jen kočku...
-Válečka Louiho -To je srandovní jméno.
-Vyfotíš se se mnou, princezno? -Princezna teď musí na algebru.
Děkuju.
Smečka se vrátila. Jste připravená?
Mio.
Ahoj.
Pojď do mý úřadovny.
Doufám, že tě nevytočilo, co řekla Lana v televizi.
-Ne. -Fajn.
Nechal jsem ji kvůli tomu. Nesnáším lidi, co se chtějí zviditelnit.
V sobotu je ta plážová párty.
Bylo by super, kdybysme šli spolu.
Můžeme si zaplachtit.
Ahoj.
Nezapomeňte se v sobotu dívat na pořad Lilly Moscovitzové.
-Michaeli. -Princezno.
Víš, co po mně chtěl Josh?
-Půjčit hřeben? -Ne.
Pozval mě na plážovou párty.
-Je to tuhle sobotu. -No právě.
Nebude ti vadit, když si vás přijdu poslechnout příští týden?
Klidně.
-Není ti něco? -Ne, vůbec nic.
-Musím jít, ale hrozně děkuju. -Ahoj.
Veze tě tam Josef?
Ne. Vzal si dneska večer volno.
Jedu s ostatníma autobusem.
Vypadám jako chřest.
Ale hodně roztomilý chřest.
Vezmu si ty modrý plavky.
Jsi z té párty nervózní?
Spíš se docela těším. Třeba tam dostanu svoji první pusu.
-Od koho? -Od Joshe Bryanta.
Od toho frajírka,co se ti líbí?
Není frajírek. Baví ho plachtit.
Myslela jsem, že na tebe byl vždycky protivný.
Teď už není.
Trošku doufám, že až mi dá pusu, tak mi vyskočí noha.
Vyskočí?
Když ve starých filmech dostane holka pusu...
vyskočí jí noha.
Hupky.
Jdu se převlíct.
Doufám, že tu svou první vyskakovací pusu dostaneš.
Mark a Brian vás vítají na plážové párty.
Za týden vám začínají prázdniny a my víme, co se vám honí hlavou.
Najdu si letní lásku?
Pokud ano, jak poznám, že je to ta pravá?
Něco nám o tom teď poví Lana a její Lanety.
Lana, Anna a Fontana!
Bláhový Amore, jsi báječný kluk.
Chci ti přistřihnout křídla, abys nemohl létat.
Jsem zamilovaná a to je nespravedlivé.
Je to všechno tvoje chyba.
Hej, hej, nech mě jít.
Bláhový Amore, zapomeň na mě.
Zamotals mi hlavu od samého začátku.
Tak jdi a ukradni srdce nějaké jiné.
-To bylo senza. -Paráda, co?
Jsem rád, že se ti to líbilo.
Myslel jsem, že se budeš bát. Většina holek na lodi hysterčí.
Já se nebála.
Teď přichází vaše nejoblíbenější moderátorka, líbezná Lilly.
Je sobota večer a já vás vítám u pořadu "Poslouchejte, volové".
Dneska přivítáme naši princeznu Miu.
Řekne nám svůj kladný názor na hnutí "Zachraňte mořské vydry".
Ale než dorazí, poprosila jsem mistra kouzel Jeremiáše Harta...
aby nám předvedl několik kouzelnických triků.
Nazdar, lidi.
Princezno, usmějte se na nás!
Jak mě tady našli?
-Cože? -Jak mě tady našli?
Mávejte! Jste v televizi!
Princezno, nestyďte se! Pojďte zpátky!
Koukněte na nás! Královský diskžokejové!
-Moc se za to omlouvám. -Tady nás nikdo fotit nebude.
Zkazili nám celou zábavu.
Já vím. Ale tady nás nevidí a my nevidíme je.
Jsme v týhle boudičce úplně sami.
A je to tady docela útulný.
Jsem strašně rád, že jsi tady se mnou.
-Fakt? -Jo.
Joshi?
Tohle není žádná romantika.
Chytla jsem se nohou do sítě na volejbal.
-Táta mi taky říká princezna! -Já jsem Miina kamarádka!
Když tady tak čekáme, co třeba masáž nohou?
To by bylo báječný. Děkuju.
Ale já myslel, že ty namasíruješ mě.
A skutečně, je to srdcová královna.
Děkuju ti, Jeremiáši, za tu směsku eskamotérských kousků.
Princezna Mia se sem asi nemohla dostat.
Určitě má dobrou omluvu.
Lilly Moscovitzová a pořad "Poslouchejte, volové".
Mio, vzduch je čistej.
-Fakt? -Jsou pryč.
To jsem ráda.
Nenajdeme si nějaký romantičtější místo?
Dobře.
-Počkej. -Dejte si královskou pusu.
Dej jí pořádného hubana!
Praštěte ho znova!
Běžte pryč! Dejte mi pokoj!
Princezna opustila budovu.
-Jak se jmenuješ? -Kam chodíš do školy?
Jsem Josh Bryant.
Dělám gympl.
-To jsme teď s Miou kamarádky? -Ano. Nenávidíme Joshe.
Tak rychle. Je těžký pamatovat si někoho, s kým nemluvíme.
Už jde. Mio!
Nemám čas, potřebuju oblečení.
My ho máme. Bude ti tepleji.
-Vy mi chcete pomoct? -Jasně. Josh je idiot.
Dáme pozor, aby tě nikdo neotravoval.
Díky, to jste strašně hodný.
-Všechno je v pohodě! -Nejde někdo?
Ne.
-Jsem vám za to vděčná. -Rychle!
Sundala si plavky.
Teď!
To byl vřískot princezny Mii.
Běžte všichni pryč!
Pojď, Mio.
Vy hyeny jedny! Nechte ji!
Máma mi vždycky říkala, ať nebrečím a jsem velká holka.
Ale tobě ublížili, tak breč.
Bylo to hrozný.
Ani ta noha mi nevyskočila.
Sanfranciská princezna se včera bavila na párty.
Co začalo jako nevinná zábava...
se změnilo v moc velkou zábavu.
Suki Sanchezová, televize KPFW.
-Řekni něco, prosím tě. -Nemám co říct.
Fotka mluví za všechno. Ty je máš hned dvě.
Ztrapnila jsem rodinu, viď?
Řečeno bez obalu, ano.
Myslím, že je rozumné, když se té práce zříkáš.
Takže nepůjdu ani na ten ples.
Ale ano. Pořád patříš do rodiny.
To, že nechceš být princezna...
neznamená, že tě pošleme do exilu.
Jde tam tvoje máma, ty si pozvi kamarády.
Kromě těch plážových. Teď mě omluv.
Jdu na schůzku s tiskem zminimalizovat škody.
Už můžete jít dál.
Nebyla jste na ni moc příjemná.
Takhle se má chovat princezna?
Byl jsem informován, že ji ten hoch využil.
Ten polibek byl jenom trik, aby si užil svých 15 minut slávy.
A kamarádky jí taky nepomohly, ta Anna, Falana, Banana, Montana.
O čem to mluvíte?
Mohla mít dost rozumu, aby to nějak zvládla.
Je jí teprve patnáct. Ale dneska se chovala jako dospělá.
Projevila respekt a elegantně přijala vaši kritiku.
Chcete říct, že jako královna jsem na ni byla moc přísná.
Kritizovala jsem osobu...
která mohla být dalším vládcem mé země.
Chci říct, že jako babička jste byla moc přísná na svou vnučku.
-Myslíte, že to zvládne? -Já o tom nepochybuji.
Já také ne.
"Zamilovaná princezna? Vše je odhaleno"
Hele, Mia Termopusová.
Podepíšeš se mi? Josh to udělal.
Naše princezna Našpulená pusa.
Lilly, můžu s tebou mluvit?
Můžu ti něco říct? Nevadí?
Klidně. Ale o čem chceš mluvit?
Jak je z tebe brácha nešťastnej? Jaks mě nechala s Jeremiášem?
Vyber si kartu, vyber si kartu.
Nezlob se. Zapomněla jsem ti zavolat, že to nestihnu.
Já trčím s hodným Houdinim a ty se líbáš s plachtařským pitomcem.
-Pěkná aliterace. -Já nechci rozebírat aliterace.
Lilly, přišla jsem ti říct, že se omlouvám.
Hrozně mě mrzí, že jsem zameškala tvůj pořad.
Jak ses na mě mohla vykašlat...
po tom co jsem pro tebe udělala?
Neřekla jsem tvoje královský tajemství.
Víš, jak to bylo těžký?
Hlavně žes mi ale řekla...
jaká je to pitomost, že jsem princezna.
Tak máš, cos chtěla. Žádná princezna nebudu!
-Nebudeš? -Ne.
-Ale já chci, abys byla. -Cože?
Já to nemyslela vážně.
Žárlila jsem, protože jsi byla populární.
Myslela jsem, že už se nebudeme kamarádit,tak jsem byla naštvaná.
Říkala jsem ti, že se nad sebou potřebuju zamyslet.
Přitom je to tak trochu zázrak, že jsi princezna.
Jakej zázrak?
Je to zlej sen.
Není. Zamysli se nad tím.
Na můj pořad se dívá 12 lidí.
Zlej sen je, když chceš změnit svět a nemáš žádnej vliv, jako já.
Ale ty... to je paráda.
Co je na tom parádního?
Můžeš dělat změny, přimět lidi, aby tě poslouchali.
Kolik teenagerů tohle může? Co víc bys od toho zázraku chtěla?
Musíme najít jinej zázrak.
Nechci víc, ale jinej.
Zítra večer je genovijskej ples ke Dni nezávislosti.
Zvu tě, abych ti vynahradila, že jsem nepřišla do televize.
Doufám, že mi odpustíš.
A doufám, že přijdeš.
Ale co si vezmu na sebe?
Nevím, to je jedno. Já jsem ráda, že jdeš.
A můžeš být princezna.
Nemůžu.
Můžeš.
Dělejte, pojďte blíž.
-Bobby, polož to. -Ano, mami, půjdu k zubaři.
-Nesnáším, když chodí blíž. -Nejsi na olympiádě, ale na tělocviku.
Tref se do toho míčku, nebo propadneš.
Pořád ten míček sleduj.
Je to bomba, paráda!
Trefíš míček s přehledem! Do toho, Lvové!
No tak, je to jen míček, žádný had.
Pardon.
Chybný odpal. Ale aspoň ses trefila.
Soustřeď se.
Je to jenom hra, Mio.
Nespouštěj oči z míčku.
Lepší by to bylo na pláži, co?
Objednej mi pizzu.
-Utíkej, Mio! -Běž!
Musím končit.
-Vstávej! Co děláš? -Nezastavuj se, Mio!
Ahojky, Joshi.
Dělej!
Sedí! A prošla jsi.
-Mio! -To se ti povedlo, Mio.
Je otevřeno!
Ahoj, Michaeli.
-Co? -Tvůj nos.
Říkala ti Lilly, že jsem volala?
-Přivezl jsem ti auto. -Děkuju.
Doktor říkal, že kdyby nějak zlobilo, máš mu brnknout.
Chceš šek hned? Mám poslední splátku.
-Jo, děkuju. -Nemáš hlad nebo žízeň?
-Ne, díky. -Tady je.
Díky, žes to pro mě udělal. Jsi hodnej.
To nebylo pro tebe. Když můžeme u Doktora hrát, tak mu pomáhám.
-Na. -Dík.
Vím, že se pořád zlobíš, protože jsem nepřišla.
Mrzí mě to.
Ale zkusím ti to nějak vynahradit.
Jak?
Jdu na genovijskej ples ke Dni nezávislosti a zvu tě.
Bude to sranda.
Beru si krásný šaty, ve kterých se nedá dýchat...
-Lilly jde s Jeremiášem... -Joshovi sedne smoking líp.
Ale já tam chci jít s tebou.
Nemusíš si brát smoking.
Můžeš jít klidně v teplákách.
Kvůli mně si nedělej hlavu. Já se s královským kopancem smířil.
Přestaňte vraždit hovězí dobytek Podepište a zachraňte krávu!
Vegetariáni mají zákonná práva! Servírujte obyčejné tofu!
-Ahoj. -Sedni si k Jeremiášovi.
Hned za tebou přijdu.
Zase má ten nemožnej klobouk.
-Chceš ukázat jeden trik? -Teď ne.
Co píšeš, povídku?
Moje cenný papíry se za poslední čtvrtrok zvedly o 30%...
Heleďte, dokonalá šprťácká dvojka, Jeremiáš a Mia.
Miáš a Mia.
Jeremiáši, ten svetr...
To byl tvůj vlastní nápad, nebo se jenom zbláznil pletací stroj?
Sluneční brýle, holky. Nebo nás ty jeho vlasy oslepí.
Nevykouzlil sis je taky náhodou?
Lano.
Máš nádhernej trikot. Hodí se ti úplně ke všemu.
No jasně že...
-Jseš ty normální? -Nejsem.
Ale jednou možná budu. Zato ty nebudeš normální nikdy.
Lana to schytala zmrzkou!
-Mio! -Páčko.
Paní Guptová, viděla jste, co mi udělala?
Neviděla, promiň. Měla jsem důležité jednání.
Dej si to vyčistit.
To je dárek k šestnáctinám od tvého otce.
Našli jsme to mezi jeho věcmi.
-Narozky mám až za dva týdny. -Já vím.
Chci ti to dát, než odjedeme.
Za dva dny se vracím do Genovie.
Děkuju. Je to zamčený.
Otevři ten medailónek, co jsem ti dala. Bude z něj klíč.
Děkuju, žes mi to přinesla.
A omlouvám se, jak jsem s tebou mluvila o tom incidentu na pláži.
Soudila jsem tě, aniž bych si ověřila fakta.
To nevadí.
Hodně jsem o tom přemýšlela.
Byla bys vynikající princezna.
Lidi si myslí, že princezny jen nosí korunky...
berou si prince a žijí šťastně až do smrti.
Ale ono je v tom daleko víc. Je to skutečná práce.
Jsi moc fajn, babi.
Ale já myslím, že to není pro mě.
Hrozně bych se bála...
že Genovii zklamu.
A nepřenesla bych přes srdce, kdybych znovu zklamala tebe.
Jak už jsem řekla, já ti věřím.
Jsem scenárista.
Píšu telenovely.
-Viděl jste Ulici Middle House? -Ne.
Je to trhák. Jednou jsem napsal postavu jako vy. Byl to špión.
Já nejsem špión.
To říkala i ta postava.
Takže večer.
Chci tě o něco požádat.
Potřebuji, aby ses před tiskem formálně zřekla titulu.
Na plese.
Mám pronést projev?
Nebylo by lepší, kdybys to udělala ty...
vzhledem k mým předchozím zážitkům s tiskem?
Zastavila bys svého Mustanga...
kdyby ti do předního skla narazil nějaký hmyz?
Ostatně, udělala jsi takový pokrok. A já tam budu s tebou.
Josef tě vyzvedne v sedm.
Ne. Pojedu s mámou.
Chce mě na můj první ples odvézt sama.
Dobře. Takže se uvidíme tam.
Babi.
Nezlob se.
Holčičko...
jsi především moje vnučka.
Prosím tě, přijď včas.
Děkuju, tati, ale já nemůžu být princezna.
Nepronáším projevy a nejsem Clarisse Renaldiová.
Já prostě nemůžu. Bojím se.
-Josefe... -Charlotte, to je slečna Kawa.
Promiňte, musím připravit orchestr.
Nepojedete pro princeznu Miu?
Prý ji přiveze její matka.
Ale Helen už je tady. Říkala, že Mia čeká na vás.
-Chce utéct. -Tak pojď, Válečku Louie, začneme balit.
Kde máš svoje věci?
Copak to tam máš, Louie?
Pojedeme do Colorada a budeme tam lézt po opravdových skálách.
Hlavně pryč.
Mé drahé dceři. Dneska je ti šestnáct let.
Všechno nejlepší.
Dávám ti tento deník...
aby sis do něj mohla zapisovat svoje nevšední postřehy.
Je to náš rodinný zvyk.
V tomto věku si předáváme špetku moudra.
Já ji předávám tobě, stejně jako ji můj otec předal mně.
Amelie, odvaha není nedostatek strachu...
ale spíše přesvědčení, že něco jiného je daleko důležitější než strach.
Odvážní možná nebudou žít navěky...
ale opatrní nežijí vůbec.
Od nynějška budeš chápat, že můžeš být i někým jiným...
než kdo si myslíš, že jsi.
Nejdůležitější je, abys tuto skutečnost přijala.
Rád bych ti také řekl...
že jsem tvou matku velice miloval. Stále na ni myslím.
Všechno nejlepší k narozeninám, Mio.
S láskou tvůj otec.
A na genovijský ples právě přijela hraběnka Pucková.
Ač to vypadá na déšť, na ples přijel i sanfranciský starosta...
a genovijský žonglér s hruškami.
Budoucnost Genovie leží v rukou Mii Thermopolisové.
Její dnešní rozhodnutí ovlivní královnu, dvůr...
a lid této malé, ale pyšné země.
-Myslíte, že zmokneme? -Willie Brown nikdy nemokne.
Otevřít deštníky!
A máme po žonglování.
Nikam se nejede, Louie.
No paráda.
Tak se zvedni!
Genoviané jsou známí svým vybraným uměleckým vkusem.
A také svým sýrem.
Možná je to pařený sýr.
Tohle mi nedělej.
Super!
Pardon, pane Robutusene!
Už je to zaplacený.
Já si žádnou pizzu neobjednal.
Musel jste, jestli tady teda nebydlí jinej Michael Moscovitz.
Vy zavoláte, my doneseme. To je naše heslo.
-Nepečete ty pizzy, že ne? -Já je jen rozvážím.
"Promiň"
Novinářské legitimace. Děkuji. Odkud jste?
-Z CosmoGirl. -Výborně.
Vstoupila královna.
Jak to vypadá s von Trokenem?
-To se rozhodne dnes večer. -Bohužel.
-Kde je? -Někam šla.
-Pojďte sem! -Co je?
Tak povídejte.
Je to dvě minuty, co jela tam.
Děkuju mockrát.
-Máme nějaké problémy? -Ne, všechno je dokonalé.
Vy neumíte moc dobře lhát.
Máte pravdu.
-Ale zahrada vypadá nádherně. -Děkuji.
Tak do toho, to zvládneš. Ano!
Ne, autíčko, prosím tě. Jeď.
U Mii nikdo nebere telefon.
Nemůžu sehnat ani Josefa.
Tisk si stěžuje, že nestihnou uzávěrky.
Jestli do deseti minut nepřijde, oznámím to já.
Neboj, ona přijde.
Je tohle trest za to...
že řídím bez učitele autoškoly?
Jsem neviditelná a mokrá.
Tisk se ptá, jestli byste...
Žádné rozhovory. Až později.
Stojíme tu s baronkou a baronem von Trokenovými.
Je pravda, že pokud ten teenager odmítne...
převezmete vládu vy?
Pokud na trůn neusedne pokrevní příbuzný Renaldiů, vládneme my.
Nic, madam.
Potom je čas.
Chyť hvězdu, která padá, a dej si ji do kapsy.
Nenech ji pohasnout.
Snad neutíkáte?
V tomhle oblečení? Jdu na ples.
-Výborně, tak nastupte. -Její Veličenstvo královna.
Drazí krajané a vážení hosté.
Dobrý večer.
Omlouvám se za zpoždění. Zdravím vás.
Vítejte na našem...
Honem, na převlékání není čas. Vypadáte obstojně.
Hezky a obstojně. Žádné utíkání, prosím.
Děkuji vám za vaši trpělivost.
Ráda bych vám něco oznámila.
Moje vnučka...
Je tady.
Ráda bych vám oznámila, že moje vnučka právě přišla.
Jistě má fascinující vysvětlení týkající se její garderoby.
Účes má ve stylu mokrý grunge...
na sobě mikinu, džíny, martensky.
Mio, řekla bys pár slov?
Ano.
Proč jsme se neoblíkli jako ona? Vypadáme jako idioti.
Děkuju, Veličenstvo.
To šetří na plesových šatech?
Dobrý den. Já jsem Mia.
Už přestalo pršet.
Připrav si svoji korunku.
Nejsem zrovna dobrý řečník.
Normálně tak hrozně znervózním, že omdlím nebo uteču.
Někdy dokonce i zvracím.
Ale tohle vědět nemusíte.
Jenže já už se nebojím.
Pomohl mi můj táta.
Ještě před chvílí jsem byla rozhodnutá...
že se vzdám nároku na trůn.
Moje maminka mi pomohla, když mi řekla, že to nevadí.
Stála za mnou, tak jako to dělá celý můj život.
Ale pak jsem si řekla, jak se asi budu cítit...
když se vzdám své role princezny Genovie.
Uleví se mi, nebo mi bude smutno?
A pak mi došlo...
kolikrát denně myslím jenom na sebe.
Po pravdě, já asi nedělám nic jiného, než že myslím na sebe.
A to je pěkně ubohé, když je na naší planetě 7 miliard lidí...
Pardon, mluvím moc rychle.
Pak jsem si ale řekla...
že kdybych se místo o sebe starala o těch 7 miliard...
využiju svůj čas daleko lépe.
Kdybych byla genovijská princezna...
mohla bych já a lidi chytřejší přicházet s novými nápady.
A možná by se ty nápady mohly i uskutečnit.
Když jsem se dneska probudila...
byla jsem Mia Thermopolisová.
Ale teď...
jsem se rozhodla být navždy...
Amelia Mignonete Thermopolis Renaldiová...
princezna genovijská.
Doufám, že jste si už neobjednali dopisní papíry.
Tohle byla moje první korunka.
Měla jsem ji moc ráda. Doufám, že si ji také zamiluješ.
Tys ji měla už připravenou. Jak jsi věděla, že přijdu?
Protože máš stejnou povahu jako někdo, koho znám.
Kdo je to?
Já.
-Tak jste to stihl. -To se vsaďte, vy čahoune.
Paolo přišel zachránit situaci.
Genovia...
to je domov můj.
Genovia, Genovia...
Ať tvůj prapor stále vlaje ve větru.
Její Veličenstvo, královna Clarisse...
a její královská Výsost Amelia, princezna genovijská.
Asi tě radši půjdeme osušit.
Děkuju.
Ztracená Mia se znovu našla.
Genovia má novou princeznu.
Pokloň se.
Napadlo je to co mě. A teď je zahrada obsazená.
Proč já?
Protože tys mě viděl, když jsem byla neviditelná.
Jsem sice z královský rodiny, ale jinak jsem pořád stejná.
Budu muset bydlet v Genovii, ale pořád budu chodit do školy.
Milý deníčku...
dneska jsem první den genovijská princezna.
Za pár hodin přistaneme a představí mě parlamentu a lidem.
Máma se samozřejmě stěhuje do Genovie se mnou.
Bude dál malovat, ale už bez těch balónků.
Lilly a Michael chtějí přijet na letní prázdniny do našeho paláce.
Přivezou mi sem i můj Mustang.
Za 2 týdny už ho budu moct řídit.
Babička je ráda, že jede domů.
A Josef je jako vždycky poblíž.
Všichni trpí předkorunovační nervozitou, a to včetně mě.
Jen Váleček Louie se královskému stavu přizpůsobil hned.
Zřejmě má modrou krev.
Princezno, podívejte se z okna.
Vítejte v Genovii.