Det är dags att gå till skolan!
Sluta dagdrömma! Du kommer för sent till skolan.
Hej, Louie. Kom nu, det är dags att gå till skolan.
-Känns det bra? -Nej.
Kom ihåg, titta inte på människorna när du håller ditt tal.
Välj en fläck på väggen och släpp den inte med blicken. Tala högt.
-Hej då, mamma. -Lycka till.
-God morgon, Buttons. -Var snäll nu, Buttons.
Förlåt, mr Robutusen.
-Ha en trevlig dag. -Det betvivlar jag.
-Han är en sån skrytmåns. -Ner från muren, Jeremiah.
-God morgon, mrs Gupta. -God morgon, Lilly. - Och din vän.
Som lagledare blir du en del av laget.
Hoppsan! Ledsen, jag såg dig inte.
Nån satte sig på mig igen. Jag satt på bänken och jobbade på talet.
Idiot och idiotinna i sikte.
Vad är det!? Har du aldrig sett två idioter utbyta saliv förr?
Ja, de är så oförskämda.
-Trodde du ville platsa i innegänget. -Absolut inte.
-Är du redo att debattera? -Det är jag aldrig.
Det handlar om kontroll. Grove kontrollerar oss med vad de lär oss-
-men det räcker inte med det.
Dumpa skoluniformerna, så att vi kan klä oss som vi vill året runt!
Lugna er nu, detta är en debatt.
-Ta nu på dig skoluniformen igen. -Visst.
Sätt dig ner, Josh. - Han är min man.
Okej, Josh, ner med dig nu. Du har sagt det du ville säga.
Vi har hört Josh Bryants argument för fri klädsel. Jag älskar det ljudet...
-Vad tycker jag? -Uniformerna jämnar ut skillnader.
Nu ska vi höra när Mia Thermopolis-
-argumenterar för att behålla skoluniformerna.
-Jag tycker... -Titta på hennes hår.
-Vi väntar... -Ni förstår...
Jo, fri kläd...
-Hon kommer att spy! -Hon kommer att kräka!
Täck över tuban.
Mia, ta en paus när du är klar med mrs Taubman.
-Rejäl dricks från mrs Hersh. -Och från mrs Taubman.
-Mr Walshs rep har snott sig. -Mr Walsh! Ni stryper er själv!
-Hej, mamma. -Du spydde alltså?
-Och du stack i väg. -Jag försöker glömma det.
Skor och krita, tack.
Jag ska prata med din lärare, mr O'Connell, och reda ut alltihop.
Jag blir aldrig nån bra talare, säg att jag vill bli mimskådespelare.
Det kan jag göra.
Just det... Din farmor ringde. Hon som bor i Genovien. Clarisse.
Det är första gången hon kontaktar oss. Vad ville hon?
Hon är i stan. Hon vill dricka en kopp te med dig.
Reste hon ända från Europa för att dricka en kopp te?
Jag tror att jag ska klättra lite.
Var det inte hon som fick dig och pappa att skiljas?
Hon gillade inte mig, men jag och Phillipe ville skiljas.
Varför ska jag träffa en snobbig tant som ignorerar oss?
Hon är din fars mor, Mia. Du kan väl besöka henne i kväll.
Sträck repet!
Hon sa att din far hoppades att ni två skulle träffas en dag.
Okej, jag går dit.
Okej, nu är bandövningen slut. Jag har musiklektion nu. Ut.
-Då testar vi "Catch A Falling". -Vill du stå längst fram, Charles?
Michael.
-Kan du hjälpa mig med petitionen? -Jag ska ju träffa farmor sen.
-Skolturer sker på lördagar. -Jag ska träffa min farmor.
-Hon heter Clarisse Renaldi. -Var snäll och gå till entrédörren.
Tack så mycket.
Gå inte på gräsmattan!
Välkommen, fröken Thermopolis. Ni är väntad.
-Akta! Krossa in sojanötterna. -Det är ingen fara.
-Okej. -Den här vägen.
Var snäll och känn er som hemma.
Premiärministerns fru behöver nya kuddar, hon tåler inte gåsfjädrar.
Hej, Amelia. Jag heter Charlotte och är attaché från Genovien.
-Du är på Genoviens konsulat. -Ni har päron i blommorna.
Vi är kända för våra päron. Sätt dig ner, så kommer hon snart.
Nej, jag är redan här. - Vad roligt att du kunde komma, Amelia.
-Hej, du har ett fantastiskt hus. -Tack. Låt mig få titta på dig.
Du ser så...ung ut.
Tack. Och du ser så...
...ren ut.
Kan du se efter om teet är serverat i trädgården? - Var snäll och sitt.
Mamma sa att du ville prata med mig om nåt, så kör på.
Innan jag...kör på, har jag nåt jag vill ge till dig. Här.
Tack.
Det är Genoviens emblem. Jag hade den när jag var ung.
Och den tillhörde min fars farmor.
Jag ska vara rädd om den och ta väl hand om den.
-Vad var det du ville berätta? -Nåt som kommer att påverka ditt liv.
-Jag har redan tandställning. -Det är viktigare än så.
Teet är serverat, frun.
Har du hört talas om Eduard Christoff Phillipe Gérard Renaldi?
Han var Genoviens kronprins.
-Vad är det med honom? -Eduard Christoff Phillipe Gérard...
...var din far.
Visst, min pappa var prins av Genovien. Du skämtar.
-Varför skulle jag skämta om det? -Nej, om han vore prins, så är jag...
Exakt! Du är inte bara Amelia Thermopolis.
Du är Amelia Mignonette Thermopolis Renaldi, prinsessa av Genovien.
Jag? Prinsessa? Lägg av!
-Ursäkta? Ska jag lägga av? -Här betyder det inte alltid det.
-Det kan betyda "coolt", "häftigt"... -Jag förstår. Tack.
Hur som helst, så är du prinsessa, och jag drottning Clarisse Renaldi.
Varför i hela världen har ni valt mig till prinsessa?
Eftersom din far dött, är du Geno- viens tronarvinge. Vår lag är sådan.
Jag är ingift, du är kunglig till börden. Du kan styra vårt land.
Styra? Nej, nej, ni har verkligen fått tag på fel tjej.
Jag har aldrig varit nån ledare, inte ens i scouterna.
Mitt mål i livet är att vara osynlig, och jag är bra på det.
Även jag hade andra mål. Jag hade aldrig trott att detta skulle ske.
Men du är Genoviens enda rättmätiga tronarvinge.
Vi ska hjälpa dig att bli den prinsessa du är.
Du ska studera språk, historia, konst, statsvetenskap.
Jag kan lära dig hur en prinsessa går, pratar, sitter, står och äter.
Du kommer att tycka om att bo i palatset i Genovien.
Bo i Genovien? Vänta nu, spola tillbaka och stanna!
Jag är ingen prinsessa. Jag väntar fortfarande på vissa kroppsdelar.
Jag vägrar flytta till och styra ett annat land.
Jag vill inte vara en prinsessa!
Amelia? Amelia, kom tillbaka!
-Det gick ju bra. -Hon behöver kanske mer tid.
-Vill du hjälpa mig? -Fröken Thermopolis?
-Ska säkerhetschefen leka barnvakt? -Ja, hon behöver beskydd.
På femton år kunde du inte klämma fram att min pappa var kunglig?
Jag trodde att jag gjorde rätt. För oss alla.
Om vi skilde oss i hemlighet, kunde han gifta sig med en annan kvinna-
-och jag kunde leva mitt liv med dig.
Vi träffades på college. Jag var ung. Jag ville måla.
Skulle jag leva i hans skugga i hela livet?
Med alla regler, allt vinkande och nigande? Jag var rädd!
Det skrämmer mig att min mamma ljugit för mig i femton år!
-Vart ska du? -Till den kungliga sovkammaren.
Vi diskuterade det efter skilsmässan. Både din far och din farmor lovade-
-att hålla sig på avstånd, så att du skulle få en normal uppväxt.
Vi skulle säga det när du blev arton, men när din far dog, förändrades det.
Vi ville skydda dig.
Vet du vad? Det känns inte så.
I femton år har jag trott mig vara en person, och nu är jag en prinsessa!
Jag är ju redan ett freak, så varför inte lägga till en tiara!
-Ät din soppa. -Jag är inte hungrig.
God natt, gumman.
Fat Louie... Du ska vara glad att du inte vet vilka dina föräldrar är.
Jag har aldrig åkt limousine.
"Erkände han för sig själv när han gick bort till fönstret"-
-"och tittade ut över dimman, lika patetisk som hans liv."
Jag har ett favoritfoto av Phillipe.
Vi hade så kul på college. Han var alltid glad och skrattade.
Jag minns det. Helen, om Amelia vägrar acceptera sin titel-
-så kommer vårt Genovien att upphöra att existera.
Så ditt lands framtid vilar i min femtonåriga dotters händer?
Här är det.
Phillipe var redo att bli kung. Sen skedde den hemska olyckan.
Trots att det inte fungerade mellan oss, så älskade jag din son högt.
Som vanligt, så blir det inte bättre än så här.
Jag kan inte vänta tills hon är arton.
-En mardröm. Jag lägger mig igen. -Vi tre måste talas vid, Mia.
Finns det nåt mer om mig och mitt liv som jag kanske vill känna till?
Ska jag vara med i en pratshow och få veta att min syster är hertiginna?
Din kusin är gift med en hertig - Bartholomew, men vi säger Pookie.
Det gick inte så bra igår. Kan du lyssna på din farmor nu?
Amelia, vår årliga bal går av stapeln om några veckor.
Jag hoppas få presentera dig för media och allmänhet då.
Men du behöver hjälp. Jag talar för landets parlament och kungafamilj.
-Och jag talar för den här familjen. -Ingen av er tillhör min familj.
Du ignorerade mig i femton år. - Och du ljög för mig.
Familjer gör inte sånt.
-Vart ska hon gå? -Upp i tornet.
-Mia, du kan inte fly från allt. -Har hon ett torn?
Var snäll och kom ner.
De flesta vill ha en bil när de fyller sexton, inte ett land!
Slå dig ner.
Så här kommer vi ingenvart. Prata med mig.
-Jag ska träffa studievägledaren. -Och jag Spanien och Portugal.
Jag kom på en sak. Mia lovar att ta prinsesslektioner fram till din bal.
Det är Genoviens årliga bal för att fira sin självständighet.
Ursäkta mig. Mia lovar att varken acceptera eller avböja-
-erbjudandet om att bli prinsessa förrän efter den stora balen.
Kan ni leva med det?
-Jag har väl inget val. -Om jag måste, så.
Men jag vill inte höra ett ord om det förrän på balkvällen, förstått?
-Pressen skulle vältra sig i nyheten. -Spanien och Portugal väntar.
Mamma har fixat en Mustang -66 till mig när jag fyller sexton.
-Du vet väl vad en Mustang är? -Jag föder upp mustanger.
-Tyvärr, så fungerar den inte. -Jag kan donera nåt till denna bil.
-God morgon, mr Robutusen. -Vem är han?
Min granne, men du vill inte träffa honom. Han uppför sig inte så väl.
Jag har nån som jag vill att du ska träffa.
-Två limousiner? -En är din.
-Föder du upp limousiner också? -Nej. Detta är Joseph, Amelia.
"Den eleganta europeiska kvinnan stannade inte på te."
"Men löftet om morgondagen låg i luften."
Prinsessan? Får jag lov att påpeka-
-att oavsett hur många gånger ni trycker, så går den bara upp och ner.
-Kan vi dumpa flaggorna, Joseph? -Med dem på får jag parkera överallt.
-Vi behåller flaggorna. -Förlåt, Joseph.
-Ni kan kalla mig, Joe. -Joey.
Nej, Joe.
-Vad är detta? Ska vi på bröllop? -Nej, till skolan. En överraskning.
-Detta är Joe. - Joe, Lilly. -Hej, trevligt att träffas.
-Vet du att du liknar Shaft? -Ja. Ursäkta mig.
-Vill du ha skjuts? - Jag gör det. -Självklart.
-Jag säger då det. -På med säkerhetsbältena, tack.
Dejtar din mamma en begravningsentreprenör?
Nej, min farmor dök upp och ville att jag skulle använda den.
Hon vill väl vara snäll, så att jag ska tycka om henne.
Parkera ett kvarter från skolan, så att likvagnen inte orsakar tumult.
Min vagn skapar inte tumult. Vore det en likvagn, vore det tyst i baksätet.
"En påminnelse: Era virtuella läxor räknas inte med vid betygsättnigen."
Stämmer det att du ska tala på bulimikonventet, Mia?
Du kan tala och spy på samma gång.
Bra spelat, Michael!
Försök ta bollen nu. Du får ta den även när den studsat en gång.
Okej, kasta tillbaka den till kastaren nu.
Förlåt mig. Jag... Det var inte meningen.
-Kan jag göra nåt? -Is. Hämta is.
Jag blir galen. Mina föräldrar tycker att jag ska ändra attityd.
Pappa vill bjuda ut mig i kväll. Vi slutade prata när jag var åtta.
Din pappa lever i alla fall fortfarande.
Jag trodde du kommit över det, det har ju gått två månader.
-Han var trots allt min pappa. -Ja, men ni träffades aldrig.
-Nån present när du fyllde år... -Var rättvis. Det var fina presenter!
Minns du Fabergékarusellen han sände? Och han betalade min skola.
Jag måste sticka. Jag ska träffa din bror angående pärlan.
Ja, men vi tar limousinen i morgon. Backarna tar död på mig.
Han lagar bilar, spelar gitarr och kan sjunga. Han är urläcker!
Han är dödsläcker!
-Prata upp, bandet övar här. -Ni har lyssnat på Flypaper...
-...som flyger i väg nu. -Sluta skrika, de är klara.
Hej. Det lät riktigt bra, Ned kan verkligen waila.
-Hej, Mia. -Hej, Doc.
-Hur lyder diagnosen för min pärla? -400 dollar.
-Det kostar att ligga på topp. -Det är inte min dag i dag.
-Jag kan jobba lite gratis. -Tack, men jag ska prata med farmor.
Vi ses, jag måste i väg.
-"Jobba gratis." Gillar du henne? -Det är min systers bästa vän.
Ja, det finns inget svårare än att vara mittemellan vän och vänskaplig.
Ers Majestät, diplomatposten har anlänt, och hon är här.
-Visa in henne. -Ja, frun.
Jag behöver fler rosor - röda, vita, lila.
Välkommen, fröken Amelia. Bibliotek- et ligger rakt fram på vänster hand.
Antecknar du, Charlotte?
Snurra långsamt runt, Amelia, så att jag ser vad som måste göras.
Amelia! Påverkar din dåliga hållning hörseln? Snurra runt.
Nej, nej, nej, snurra långsamt runt. - Kroppshållningen, givetvis.
Frisyren... Hyn... - Stopp!
Ögonen...är underbara.
Men de är dolda under buskiga ögonbryn.
Halsen är vacker. Öronen...
-...liknar hennes fars. -Gör dem?
-Vem har såna här naglar? -Alla.
I morgon vill jag se rena fingrar. Och du ska ha strumpbyxor.
Inga tights och inga sockar. Och de där skorna vill jag aldrig mer se.
Befinner man sig i en folksamling, tittar folk på en hela tiden.
Så vi går inte runt ihopsjunkna, så här...
Vi släpper ner axlarna och tänker att vi är långa.
Vi för fram benen och flyttar vikten från den ena foten...
Prinsessor sitter inte med benen i kors.
Lägg den ena ankeln bakom den andra och placera händerna i knät.
Det är tedags, Charlotte.
Hur kan min mamma, eller nån överhuvudtaget-
-gå på kvartsamtal och stämma träff?
Mr O'Connell är inte gift, han lever inte med nån-
-och han är inte piercad eller tatuerad.
Vet du hur ovanligt det är söder om Market Street?
Föll det dig nånsin in, att om du träffar en av mina lärare-
-så lär de andra eleverna reta mig i resten av mitt liv?
Du har rätt. Det gjorde jag inte, jag är ledsen.
Det är bara det att Patrick... mr O'Connell är en så snäll man.
Och jag har inte träffat en sån man på väldigt, väldigt länge.
-Det är bra. -Jag kan inte göra nåt rätt längre.
-Kom igen! -Ta den.
-Ta en av dem, Mia. -Jag kan inte, jag är tjej.
-Är jag en anka, då? -Du är en atletisk tjej.
Jag är en tjej som simmar, tränar yoga, rider och klättrar.
-Min koordination finns inte. -Vi tar dig sen. - Din tur, Josh.
Jag kollade in dig innan och du spände dig alldeles för mycket.
När bollen närmar sig dig, måste du försöka ta den.
Du måste tänka som bollen, vara bollen. Du måste ta den. Hajar du?
Kom igen!
Jag tänker byta om i baksätet, så att mina kläder behagar madam.
Glöm inte skorna. San Francisco är en underlig stad.
När jag köpte pumpsen, undrade de om jag skulle ta på dem direkt.
Okej, nu stänger jag.
Nu går det uppför.
-Gick det bra? -Jadå.
Nu går det nerför.
Jag har aldrig satt på mig strumpbyxor, men det låter farligt.
Är det brukligt i Genovien att fängsla gästerna...
-...med Hermeezscarves. -Det heter Hermès.
Den är bara ett träningsredskap, snart kan du sitta rätt utan den.
Uppförandet är viktigt. Nu har vi lärt oss nog med etikett för i dag.
Genovien handlar mycket med Spanien, så vi måste förbereda oss.
Snabbaste vägen till ett spanskt hjärta, är att dansa.
-Vilka slags danser kan du? -De normala, som...
Jag förstår. Vi har ett genovianskt alternativ.
Vi dansar stillsamt, och rör oss från höfterna.
Rör inte på huvudet, du är ingen leksakshund. Rakt upp. Nu övar vi.
Den här dansen är ett mellanting mellan vals och tango.
-En vango? -Nej.
Då så, snurra ut. Och snurra in till mig.
-Nej, nej, nej. -Försök igen. En snurr till.
Andra hållet. Just så, det är bra. Snurra in.
-Bra. -Jag snurrade utan att skada nån!
-Det var goda nyheter. -Snurra... Ja, då var det klart.
-Det går bättre. Nu får du åka hem. -Tack!
-Vi ses i morgon! -Tack, Joseph.
Du har klätt dig i svart alltför länge.
"Detta är coach Harbula. Anmäl er till strandfesten nu."
-Å, förlåt mig. Förlåt. -Mia! Är du klar?
Jag kan inte i dag, jag ska träffa farmor. Jag ringer dig. Hej då.
Har din farmor förvandlats till stora, stygga vargen?
Man vinner inte en tjej genom att behandla henne som en varuautomat.
Gå inte på gräsmattan!
-Hej, Adolpho. Jag är sen. -Hon är sen.
-Du är sen. -Jag är ledsen...
Var är Paolo? Han är alltid i tid.
Buon giorno! Mina assistenter, Gretchen och Helga.
-Trevligt att ni kunde komma. -Ers Majestät...
-Tiden går. Låt arbetet börja. -Givetvis.
-Var är den vackra flickan? -Min sondotter Amelia.
Hon är bedårande. Jag ska ta mig en närmare titt.
Det är bara dagar kvar till middagen, Paolo.
Burrigt och snurrigt... - På bästa sätt.
Jag vill gärna att dina damer skriver på vårt avtal.
De kan hålla en hemlighet, Ers Majestät.
Ursäkta, men Genoviens pressek- reterare väntar på att ni ska ringa.
Jag måste gå, så ni får överraska mig sen.
Bevaka honom som en hök, Charlotte.
Då börjar vi, principessan. I Paolos händer blir ni vacker.
Ni har tjockt hår. Som en varg...
Det är ingen fara.
-Använder du kontaktlinser? -Nej, inte särskilt mycket.
Nu gör du det.
-Du bröt av mina glasögon! -Du bröt av min borste.
Gretchen! - Helga! Attack!
Jag älskar dina ögonbryn. Vi kallar dem Frida och Kahlo.
Brooke Shields och Groucho Marx barn, skulle få dina ögonbryn.
Vill ni veta en stor hemlighet? Gurkan gör ingen nytta.
Det är nåt vi hittat på.
Ers Majestät, Paolo är helt slut. Bara Paolo kan ta detta och detta...
-...och ge er... -En prinsessa!
-Bättre. Mycket bättre. -Mille grazie.
Ska vi inte ta och dricka en härlig kopp te? - Kom, Mia.
-Bilen är här, Lilly! -Jag kommer.
Tack för skjutsen.
-Vad är det? -Du kan inte åka med oss jämt.
Vem har förstört dig?
-Tycker du att det är så illa? -Du ser löjlig ut. Stäm dem.
-Det är rakare och kortare... -Konstigare!
-Men attraktivt. -På med bältena.
Du svek mig igår. Jag behövde hjälp att samla in namn till Greenpeace.
Har du en sån här väska? Pantsätter vi den kan vi föda ett helt u-land.
-Har jag rätt? -Vi borde stänga dörren nu.
Du brukade bry dig om vad som fanns i huvudet, inte på det.
Erkänn nu, Mia. Du vill tillhöra innegänget.
Du håller på att förvandlas till en av dem.
Nästa vecka viftar du kanske med tofsar i mitt nylle. Du har sålt dig.
Såvida inte min backspegel immade igen, så var det nån som grät.
Då hämtar jag din farmor. Ingen kan få dig att känna dig underlägsen-
-om du inte tillåter det.
-Eleanor Roosevelt sa det. -Ja, även det en speciell kvinna.
-Jag kommer tillbaka klockan tre. -Tack.
Hon har en hatt. Skulle den dölja din Lana-frisyr?
Eleverna må vara omoraliska, men de är inte blinda.
Lilly! Sluta nu, okej? Sluta klaga på mitt hår, bara för att ditt är fult.
-Aj... - Tack! -Kan du låtsas att du har ett liv?
Slappna av. Andas.
-Vad sa du till mig nyss? -Du hörde vad jag sa.
Jag är trött på att du alltid klagar och säger vad jag ska göra.
Mamma och farmor gör det, jag behöver inte höra det från dig.
Jag vet att det är nåt du inte berättar. Vänner berättar saker!
Nu tar jag av mig din vänskapsamulett, och slänger den!
-Gör inte det. Vänta. -Vad är det?
Jag ska berätta sanningen, men du kommer att flippa ur.
-Lägg av! Lägg av! Lägg av! -Är det allt du har att säga?
Ledsen att jag var så hård mot dig. Vad mer kan jag säga?
-Vill du vara med i mitt program? -Nej, det är en hemlighet.
Du måste lova att inte säga nåt ens till Michael. Hemlighetshandslag.
Vi får nog hitta på ett nytt hemlighetshandslag.
Kan du styra ett land? Du kan ju knappt hålla en guldfisk vid liv.
-Jag vet ingenting just nu. -Att vara prinsessa har fördelar...
Lektionen har börjat. Och jag har en liten överraskning åt er.
Prov på franska revolutionen.
Man får inte ha hatt på i skolan, och det gäller alla, inga undantag.
Jag är ledsen, Mia, det är emot reglerna. Mia?
-Försöker du passa in, eller? -Jag tycker att det är fint, Mia.
-Det liknar en hårtransplantation. -Det är urhäftigt!
Voltaire - hår... Jag personligen vill lära mig mer om Voltaire.
Okej, lugna ner er. Vi har ett prov att göra.
Rosorna är underbara, men vi måste ha fontäner och belysning.
Japanska ambassaden hade ett vattenfall, jag vill ha fontäner.
Jag vill ha minst två fontäner. Skapa mig ett Eden, Charlotte.
Nu fortsätter vi, Amelia. Jag vill att du läser dessa böcker.
"Det som vi kallar ros, skulle dofta lika underbart"...
Du vinkar elegant och hälsar på dem.
Nej, inte så stora handrörelser, för det är uttröttande efter ett tag.
Väldigt roligt. Försök nu ordentligt. Vinka med små rörelser-
-som för att säga: "Tack, för att ni kom hit i dag."
-Jag ska hämta premiärministern. -Å... Tack för att ni kom hit i dag!
-Anses det där vara konst? -Mina föräldrar gjorde sånt förr.
De hade en utställning på Woodstock.
-Ska du väcka konstformen till liv? -Ja, det är bättre än läxor.
Vissa mammor hjälper barnen med läxorna. Du gör det här.
Jag gillar det. Mitt i prick!
Det här är roligare än mina prinsesslektioner.
-Vad gör du på lördag? -Spelar ni?
Vi repeterar lite nya grejer. Vi har två nya låtar.
Och vi har fått delarna till din bil. Vi kan reparera den tillsammans.
-Menar du som en dejt? -Nej.
-Musik, bilar... Och givetvis pizza. -Och M&M?
Vänta! - Inte du, jag känner inte dig.
-Då kan du räkna med mig. -Då ses vi alltså på lördag?
-Hej, Lil. Vad gör dem där borta? -Jag vet inte.
De kanske protesterar.
-Ursäkta, men vad väntar ni på? -Där är Mia Thermopolis!
-Vi väntar på dig. -Jag har inte sagt nåt, Mia.
-Favoritskådis, prinsessan? -Vad kallar de henne prinsessa?
-Vad gör du åt finnar, Mia? -Vi sticker nu.
Vänta... Vänta. Hej!
Telefonen ringer i ett kör.
-Din mamma är på väg, Mia. -Gupta.
Drottningen kommer till Grove High School.
-En limo med flaggor! -Genoviens drottning stiger ut.
Varför allt detta hemlighetsmakeri? Har ni ingen kommentar?
Ers Majestät, ska ni köra prinsessan hem?
-Jag vet inte vem som sagt det. -Vi ska gå till botten med det här.
-Ert te. Porslinet är inte så fint. -Det gör ingenting.
Joseph.
-Låt höra. -Det var jag som talade med media.
Jag kom ut för er... Inte för att jag vill antyda att...
Men Paolo hatar pengar, han spottar på pengar. Han fick inga pengar.
Jo, lite. Mina ringar kostar... Det handlade om stolthet och ego.
Jag ville att kungligheterna skulle se att skönheten och håret var mitt.
Att det var jag, Paolo Puttanesca, var ansvarig för... - Grazie.
Ert hår är bländande. Nästa gång bleker vi det lite till.
Det är hemskt. Respekterar folk inte våra kungligheter längre?
Hur är det i Genovien, Ers Majestät? Svansar folket för er?
-Kan vi få vara ensamma en stund? -Jag är studierektor.
Kan du visa denna utmärkta pedagog dina säkerhetsåtgärder för Amelia?
Vad...? Ja visst, självklart.
-Tack, Ers Majestät. -Skolans säkerhet har sina brister.
-Nyligen var Mia ett normalt barn. -Nej, hon är född kunglig.
Ingen fara, vi hanterar media varje dag.
Du behöver inte göra det här. Du kan dra dig ur det hela nu.
Din mor har rätt, Amelia. Vi hade en uppgörelse.
Okej... Jag ska tänka på det... - ...och meddelar snart mitt beslut.
Bra, ett diplomatiskt svar. Artigt, men vagt.
Mia Thermopolis är dotter till konstnären Helen Thermopolis.
De bor i en renoverad brandstation söder om Market Street.
Mia är enda barnbarnet till Clarisse Renaldi, vars make gick bort i fjol.
Detta är Nelson Davenport för KRLH.
"Kan Feng Shui-klubben sluta flytta om borden på gräsmattan?"
Hej, prinsessan! Du är skolans populäraste elev.
Alla vill ta kort på dig, alla vill vara din bästa vän.
Jag vet varför du inte ska bli prins- essa. Nummer ett: Inget privatliv.
Nummer två: Du måste alltid se perfekt ut. Tre...
-Hur gick det? -Vad är nummer tre?
Du kan inte vara tokig och helvild på dagarna.
Jag vill inte prata om det här just nu.
Men nu när du "kommit ut", vill du vara med i mitt program?
-Visst. -Jag älskar dig!
Jag ska köpa en ny amulett till ditt vänskapsarmband. Vi ses på lördag!
Joe!
Jag vill inte styra ett land, jag vill bara klara av skolan.
Kan jag inte bara säga till alla att jag slutar?
Man kan inte sluta vara den man är. Du är prinsessa till börden.
-Jag kanske inte klarar av jobbet. -Du får försöka.
Den fina middagen närmar sig. Hon tror att du är redo.
Ska vi försöka göra entré som en prinsessa?
-Jag gör entré. -Till balen anländer du med Clarisse.
Men till middagen, anländer du ensam. Rak i ryggen.
Le. Alla är glada över att se dig.
-Hur ser hon ut? -Du är mycket vackrare.
Bra gjort! Det värsta är över. Premiärminister Sebastian Motaz-
-hans bedårande fru, Sheila, och deras ljuvliga dotter Marissa.
Lord Fricker, låt mig ta ert glas. Ni behöver inte det där inne.
-Inga fler snapsar. Vintermiddagen? -Jag får inte lov att gå på festen.
Middagen är serverad!
Hennes Majestät, drottning Clarisse.
En dag ska vi äga Genovien igen, och du ska bli drottning.
Och ditt ansikte ska pryda våra frimärken.
-Hur är det med barnen? -Vill frun se dem?
-Där är Brian, och där är Bridget. -Å, de är bedårande.
Vill ni möjligen se...?
Hur går Genoviens päronhandel, herr premiärminister?
Den blomstrar, om ni ursäktar ordvitsen.
Det är deras prinsessa...
-De växer så fort. -Du ville tala med mig.
Går allt som det ska? Vad hände med ishinken?
Jag var lite klumpig, bara. Maten är utsökt, förresten.
Det fanns en skotsk feministorganisa- tion som hette "Slampor i tartan".
Tack.
Man äter det mellan rätterna, för att rengöra gommen.
Ursäkta, jag visste inte att det var kallt.
-Vi får själva ta lika mycket. -Nej, nej, det är kallt.
De beter sig som apor.
Har ni nånsin upplevt den huvudvärk man får om man äter glass för fort?
Nej.
Tvätta dina händer!
-Jag är verkligen ledsen. -Det händer hela tiden.
Jag vill utbringa en skål för baronessa och baron von Troken.
Må ni förbli en baron.
-Genoviens berömda pärondessert. -Vad annars?
Nu sticker jag!
Jag är dyngsur!
Var det mitt fel?
Ska vi dra oss tillbaka till salongen för att dricka kaffe?
Ledsen att jag gjorde dig besviken, pappa.
God natt, Louie.
Det var förfallet när jag kom hit, men jag lägger mycket tid här.
-Ta en flaska och spraja allt. -Är du inte arg på mig?
Det var faktiskt ganska roligt. Det påminde om min första kungamiddag.
Jag råkade välta en rustning och spjutet gick rakt igenom spädgrisen.
Ska vi inta ta och ställa in dagens lektioner och bara ha roligt?
-Är du inte för upptagen? -Lady Jerome anlände nyss...
...och franska konsulatet vill bekräfta middagen.
Ställ in dagens möten. En infödd San Francisco-bo ska visa mig stan.
-Hälsa Joseph att jag behöver bilen. -Ja, frun.
Jag vill visa dig mitt skötebarn.
Jag har inte suttit i ett framsäte på många år.
Tack för pengarna till bilen, farmor.
-Vart ska vi? -Har du nån växel på dig?
-En kunglighet kan inte skramla runt. -Okej, jag hämtar växel.
Detta är min favorit. Stoppa i pengarna och ta hans hand.
-Ska jag ta i den? -Ja, och sen trycker du på knappen.
-Och sen sätter du i gång. -Han liknar Ruperts kusin.
-Hur vet jag när jag ska börja? -Den sätter i gång.
-Gillar du att förnedras? -Det är svårt i början.
-Håll detta. -Du klarar det, farmor.
-Den här gången är jag beredd. -Kämpa på! Du klarar det!
-Så där ja! Hit med kardan! -Kardan...?
Jag vill ha ett av dem. Bara inte det här.
-Ville pappa alltid vara prins? -O, ja.
Men en gång för femton år sen, fun- derade han på att avsäga sig titeln.
Han träffade en konstnär som visade honom hur underbart livet kunde vara.
-Hur han kunde vara. -Men?
Men han var tvungen att ta ett beslut - på egen hand.
Varken jag eller nån annan kunde ta det för honom.
Phillipe visste att min förstfödde son, Pierre-
-ville abdikera och arbeta kyrkligt, vilket han också gjorde.
Din far insåg att den kärlek han kände för en, eller två personer-
-inte kunde få honom att glömma kärleken till sitt land och folk.
Det var det svåraste han nånsin gjort.
-Vill du smaka? -Varför inte?
Då så...
-Det är jättegott! -Säkert? Då köper vi en till.
-Jag hatar den här kullen! -Korven börjar göra sig påmind...
-Kan du kanske smyga dig över? -Jag ska försöka.
-Gasa nu på uppför backen. -Jag klarade det.
-Du klarar det. -Jag klarar...det inte.
Mia, bromsa. Bromsa! Se upp!
Här nere!
-Jag vill anmäla en olycka. -Hörde ni inte klockan!?
Jag hamnade i kö.
Anmäl dem för förstörelse av allmän egendom.
Du kör utan körkort, och passagera- rens körkort gick ut för 45 år sen.
Det är ju det jag säger, i Genovien går körkorten inte ut.
-Har jag inte diplomatisk immunitet? -Jo, men henne tar vi med oss.
-Jag är ledsen, fröken. -Ingen fara, jag förstår.
-Jag förstår helt och fullt. -Gör du?
Ingen stad och inget land kan fungera-
-om inte deras poliser och tjänstemän följer lagen till punkt och pricka.
Jag vore stolt om jag hade två så fina män anställda i Genovien.
-Vi är inte så speciella... -Jo, det är ni sannerligen.
Jag skulle faktiskt vilja tilldela er-
-den ärofyllda genovianska orden...
Den genovianska Rosenorden.
Vill ni vara så vänliga och knäböja?
-Är det nån som har en sabel? -Jag har ett paraply.
-Jag har en nödbroms. -Den duger bra, tack.
I kraft av mitt ämbete som drottning av Genovien...
-...dubbar jag er... -Artie Washington, San Francisco.
-...Arthur Washington, och er... -Bruce Macintosh, San Leandro.
...Bruce Macintosh, till mästare av Rosenorden.
Och alla ni är vittnen till detta historiska ögonblick. - Res er upp.
-Det här ska jag berätta för Bernice. -Jag vet att du inte vill åka med...
-Det behövs inte. Ingen blev skadad. -Vi är försäkrade.
-Ridderligheten är inte utdöd. -Ni är alltför vänlig, nobla Arthur.
-Behöver ni skjuts? -Det vore vänligt. - Kom, Mia.
-Adjö, spårvagnsfolk. -Kör ni bilen till Doctor Motors?
-Adjö! -Häftigt! Du är en helcool drottning.
Vinka adjö till drottningen.
-Vill du glida in först? -Nej, jag glider aldrig. - Tack.
Bruce, hoppa upp i din kungliga vagn, så att vi kommer härifrån nångång.
Här kommer Genoviens prinsessa. Vet ni var Genovien ligger?
Det ligger mellan Frankrike och Spanien.
Den här tjejen har vunnit det genetiska lotteriet.
-Backa, prinsessan är sen. -Kan du skriva på min ryggsäck?
-Din autograf? Jag heter Lily. -Det heter min bästa vän också.
-Är du och prinsessan bästa vänner? -Absolut, vi gör allt tillsammans.
Vi shoppar och fixar håret ihop. Och vi avslutar varandras meningar.
Vad heter du? Charlotte? Ni måste vara tvillingar.
-Jag har bara en katt - Fat Louie. -Vilket lustigt namn.
-Vill prinsessan ta ett kort med mig? -Prinsessan har algebralektion nu.
Packet är tillbaka. Är du redo?
Mia...
-Hej! -Följ med in på mitt kontor.
Jag hoppas att det Lana sa på tv inte gjorde dig alltför upprörd.
Jag gjorde slut med henne, för jag hatar sensationslystenhet.
Hur som helst... Den stora strandfesten är på lördag.
Det vore kul om vi gick tillsammans. Ses vi ute på vågorna?
Hej då.
"Glöm inte att titta på Groves kabel- kanal med Lilly Moscovitz på lördag."
Michael! Du kommer inte att tro vad Josh Bryant nyss frågade mig.
-"Får jag låna en kam?" -Nej.
Han vill att vi ska gå på strandfesten tillsammans på lördag.
Så jag tänkte att jag kunde komma och lyssna på bandet nästa vecka.
-Är allt okej? -Visst.
Jag måste gå, men tack så mycket. Hej då.
-Kör Joseph? -Nej, jag tar bussen med de andra.
-Jag liknar en sparris. -Men en söt sparris.
-Jag tar min blåa baddräkt. -Är du nervös inför festen?
Nej, det är spännande. Jag tror att jag ska få min första riktiga kyss.
-Av Josh Bryant. -Backstreet-klonen du alltid gillat?
Han seglar faktiskt.
-Han är ju inte trevlig mot dig. -Jag vet inte... Nu är han det.
Jag hoppas bara att min fot lyfter sig om han nu kysser mig.
-Lyfter sig? -Ja.
När flickorna blir kyssta i gamla filmer lyfter sig liksom fötterna.
-Okej, jag ska byta om nu. -Hoppas du får en fotlyftarkyss.
Detta är Mark och Brian. Välkomna till Bakers strandfest!
Snart sommarlov och ni undrar om ni ska hitta en sommarförälskelse.
Och om ni gör det, är det då äkta kärlek?
Här kommer "Lana and the Lanettes"! Lana, Anna och Fontana!
-Det var helt fantastiskt! -Bra att du hade roligt.
Jag trodde att du skulle bli rädd, för de flesta tjejer blir det.
Det är dags för er favoritpratshow- värd från Grove - ljuvliga Lilly.
Det är lördag kväll. Välkomna till "Håll käften och lyssna".
Senare kommer prinsessan Mia hit för-
-att tala om sin positiva inställning till "Rädda havsuttern"-projektet.
Fram till dess har jag bett Groves egen magiker Jeremiah Hart...
-...underhålla oss med några trick. -Hej på er, gott folk.
-Ett leende, prinsessan. -Hur hittade dem mig här?
-Vinka, ni är på tv!
Var inte blyg, prinsessan! Kom tillbaka!
Här har du ett par kungliga DJ:s, helikopterkillen!
-Förlåt för allt det här. -De kan inte komma in här.
Men vi hade så trevligt när de kom och förstörde det!
De ser inte oss, vi ser inte dem. Vi är helt ensamma i det här skjulet.
Det är faktiskt ganska mysigt här inne...
Och det finns ingen jag hellre skulle vara här med, än med dig.
Josh? Detta är inte romantiskt.
Det är bara det att min fot har fastnat i ett volleybollnät.
-Min pappa kallar mig för prinsessa! -Jag känner Mia.
Vad sägs om lite fotmassage medan vi väntar?
-Det vore underbart. Tack! -Jag menade att du skulle massera.
Och visst är det hjärter dam!
Tack för att du delat med dig av dina trick den senaste timmen.
Prinsessan Mia fick visst förhinder, men hon har säkert en bra ursäkt.
Detta är Lilly Moscovitz och "Håll käften och lyssna". God kväll.
-Mia... Kusten är klar. De är borta. -Bra.
Ska vi ta och leta upp en mer romantisk plats?
-Nej, stanna. -Ge henne en kyss.
-Gå härifrån. Lämna mig i fred. -Prinsessan har lämnat byggnaden.
-Vad heter du? -Vilken skola går du på?
Josh Bryant. Jag går på Grove High School.
-Är vi vänner med Mia nu? -Ja, vi hatar Josh.
Det är svårt att hålla reda på vilka vi inte pratar med.
-Mia! -Jag måste hämta mina kläder.
-Vi har dina kläder. -Vi ska hjälpa dig. Josh är en idiot.
-Vi tänker inte låta nån besvära dig. -Tack, det var snällt av er.
Toppen. Tack så mycket.
-Allt är lugnt. Det kommer ingen. -Jag uppskattar verkligen det här.
Hon har inte baddräkten på.
-Okej... Nu! -Det var prinsessan Mia som skrek.
-Försvinn, allihop! -Kom, Mia. - Försvinn, era pirayor!
Mamma sa åt mig att inte gråta, men du har blivit sårad, så gråt du.
Det var inte alls kul. Min fot lyftes inte ens.
I går kväll festade San Franciscos prinsessa på stranden.
Men det som började så oskyldigt, gick snart överstyr.
Detta är Suki Sanchez för KPFW.
-Snälla, säg nåt. -En bild säger mer än tusen ord.
Och du har två bilder.
-Jag skämde ut familjen, eller hur? -Ja, det kan man säga.
Jag tror att du gör klokt i att avstå från jobbet.
-Då får jag väl inte gå på balen? -Självklart. Du tillhör ju familjen.
Vi försätter dig inte i exil om du inte vill bli prinsessa.
Din mor kommer, alla dina gäster är bjudna. Inte dem från strandfesten...
Ursäkta mig, jag ska träffa pressen och reparera skorna.
Du kan komma in nu.
Det där gick inte så bra.
-Ska en prinsessa bete sig så här? -Pojken utnyttjade henne.
Kyssen skulle försätta honom i rampljuset ett tag.
Och hennes vänner var inte till hjälp. Anna, Falana, Banana...
Vad pratar du om? Varför klarade hon inte ut strandhistorien?
Hon är bara femton. Men i dag uppträdde hon moget.
Hon visade respekt och accepterade er kritik.
Menar ni att jag som drottning var för hård?
Jag kritiserade den person som skulle kunna bli mitt lands nästa regent.
Nej, men som famor, var ni kanske för hård mot er sondotter.
-Tror du att hon klarar det? -Jag har inga som helst tvivel.
Det hade inte jag heller.
-Det är Mia Themopoläpp. -Signerar du bilden? Det gjorde Josh.
Där är prinsessan Plutmun.
Får jag prata med dig, Lilly?
-Kan vi prata lite? Går det bra? -Visst, kan vi det. Men om vad?
Att du krossade min brors hjärta, att jag fick se korttrick i en hel timme.
Jag är ledsen, jag glömde ringa dig.
Jag satt med Hippa Houdini medan du hånglade med Seglande Slusken.
Det där fick du ihop riktigt bra. Jag kom hit för att be om ursäkt.
Förlåt att jag missade ditt program. Jag är verkligen ledsen.
Jag fattar inte att du svek mig, efter allt jag gjort för dig.
Jag bevarade din hemlighet, och det är svårt när man är programledare.
Du höll inte hemligt vad du tyckte om mig som prinsessa.
Du fick som du ville, jag ska inte bli prinsessa.
-Ska du inte? -Nej.
-Men det vill jag att du ska bli. -Vad?
Jag menade det inte. Jag blev avundsjuk när du var så populär.
Jag trodde att jag skulle mista min bästa vän, och blev arg och sårad.
Jag sa ju att jag måste ändra min attityd.
Men sanningen är den, att det är ett mirakel att du är en prinsessa.
Mirakel? Det är en mardröm!
Nej, jag fick nyss reda på att mitt program bara ses av tolv människor.
Att vilja förändra världen, utan att ha kraft till det, det är en mardröm.
Men du... Wow.
Vad är det som är så "wow"?
Att ha kraften att påverka och få folk att lyssna.
Hur många tonåringar har det? Det är ett mirakel.
Vi får hitta ett annat mirakel. Inte ett bättre, bara annorlunda.
I morgon hålls balen för att fira Genoviens självständighet.
Som plåster på såren, bjuder jag in dig.
Jag hoppas att du förlåter mig. Och jag hoppas att du kommer.
Vad ska jag ha på mig?
Jag vet inte, jag är bara glad att du kommer.
-Och du kan bli en prinsessa. -Nej, det kan jag inte.
Okej, då flyttar vi fram.
-Lägg på, Bobby. -Ja, jag ska till tandläkaren.
-Jag hatar när de flyttar fram. -Det är bara en idrottslektion, Mia.
Slå till bollen. Jag vill inte underkänna dig. Du klarar det.
Kom igen, det är en boll, inte en orm!
Felaktig boll. - Du börjar få kläm på det. Koncentrera dig.
-Koncentrera dig. -Det är bara en lek, Mia.
Släpp inte bollen med blicken.
-Spelar du hellre på stranden, Mia? -Beställ en peperonipizza.
Spring, Mia!
Upp med dig! Vad gör du?
Hela varvet, Mia.
-Hej, Josh. -Kom igen, tjejen!
-Säker! Du klarade det. -Mia!
Snyggt jobbat, Mia!
Det är öppet. Kom in.
Hej, Michael. Hur är det?
-Vad är det? -Du har...
-Sa Lilly att jag ringt? Jag ringde. -Jag har med mig din bil.
Doc sa att du skulle ringa om du får problem.
-Vill du ha den sista checken nu? -Ja, tack.
Är du hungrig eller törstig? Här är den.
Tack för att du gjorde det för mig, det var så snällt.
Jag gjorde det inte för dig, jag hjälper Doc med bilarna.
-Här. -Tack.
Du är arg för att jag svek dig, och jag är ledsen att jag gjorde det.
-Men jag ska försöka gottgöra dig. -Hur?
Jag vill att du följer med mig till Genoviens självständighetsbal.
Det kan bli kul. Jag har en klänning jag inte kan andas i.
-Lilly har en kavaljer. -Josh är snyggare i frack.
Men jag vill dela den upplevelsen med dig.
Du behöver inte ha frack, det går bra med joggingbyxor.
Tänk inte på mig. Jag anser mig vara kungligt spolad.
Skriv under och rädda en ko! Gör Grove till en tofu-vänlig skola.
Hej. Sätt dig hos Jeremiah, jag kommer snart.
Nu har hon den fula hatten igen.
-Vill du se ett trick? -Inte just nu.
-Vad gör du? Skriver en berättelse? -Min aktieportfölj har stigit med...
Titta, det perfekta nördparet - Jeremiah och Mia.
Miah and Mia!
Stickades tröjan enbart för dig, eller exploderade stickmaskinen?
-Solglasögon, tjejer. -Hårfärgen bländar oss.
Är håret ett av dina magiska trick?
Lana, du har verkligen en fin cheerleaderdräkt, så välskuren.
-Den passar till allt. -Självklart...
-Du är ett missfoster, Mia! -Ja, det är jag.
Jag kanske växer i från det, men du lär alltid vara en skitstövel.
-Lana fick sig en tryckare! -Lana fick sig en tryckare!
-Mia! -Hej svejs.
-Såg ni vad hon gjorde, mrs Gupta? -Nej, raring.
Jag satt tyvärr i ett viktigt möte. Skicka i väg den på kemtvätt.
Det är en födelsedagspresent från din far. Den låg bland hans saker.
-Jag fyller inte år ännu. -Jag vill ge dig den, innan vi åker.
-Jag reser hem i övermorgon. -Tack.
-Den är låst. -Medaljongen du fick är nyckeln.
-Tack för att du kom hit med den. -Jag ville också be om ursäkt...
...för det jag sa om strandfesten. Jag kontrollerade inte alla fakta.
Det gör inget, farmor.
Jag har tänkt en del, och tror att du skulle bli en fin prinsessa.
Folk tror att prinsessor bär tiaror, gifter sig med en prins-
-och lever lyckliga i alla sina dar.
Men det är så mycket mer. Det är ett riktigt jobb.
Du är en fantastisk person, farmor, men jag är inte ämnad för detta.
Jag skulle vara så rädd för att göra människorna i Genovien besvikna.
Och jag skulle inte stå ut med att göra dig besviken igen.
Som jag sa, så hyser jag tillit till dig.
Jag är författare. Jag skriver såpor...såpoperor.
Har du sett "Middle House Road"? Den är väldigt populär.
-Jag diktade upp en spion en gång. -Jag är ingen spion.
Det sa han också.
Vi ses i kväll.
Jag måste be dig om en tjänst.
På balen måste du själv avsäga dig titeln inför pressen.
Ska jag hålla tal?
Med tanke på min historia med pressen, kanske du kan göra det?
Inte slutar du väl köra bil bara för att ett par insekter träffar rutan?
Du har kommit så långt. Och jag finns vid din sida.
-Jag ber Joseph hämta dig. -Nej.
Jag lovade mamma att hon skulle få köra mig till min första bal.
Okej, då ses vi där.
Farmor...
-Förlåt mig. -Kära du...
Först och främst, så är du min sondotter.
Kom inte för sent, är du snäll.
Tack, pappa, men jag kan inte vara prinsessa.
Jag håller inte tal, och jag är inte Clarisse Renaldi.
Jag kan inte göra det, jag är rädd.
-Charlotte, detta är miss Kawa. -Ursäkta, jag ska hämta orkestern.
-Ska du hämta prinsessan Mia? -Hennes mor skulle köra hit henne.
-Helen sa att Mia väntar på dig. -Hon tänker fly.
Kom, Fat Louie. Vi måste packa.
Vad har du där, Louie? Kom, vi ska resa bort.
Vi ska åka till Colorado och klättra på riktiga klippor.
Vi måste definitivt åka, Louie.
"Min kära dotter, i dag fyller du sexton år. Grattis."
"Jag ger dig denna dagbok att fylla med tankar om ditt underbara liv."
"I min familj för vi alltid vidare viss kunskap när någon blir sexton."
"Min far förde den vidare till mig."
"Amelia, mod är inte avsaknad av rädsla, utan snarare"-
-"bedömningen att det finns viktigare saker än rädsla."
"De modiga lever inte i evighet, men de rädda lever inte alls."
"Du kommer att vandra från den du tror att du är till den du kan vara."
"Nyckeln är att du tillåter dig göra resan."
"Jag vill också att du ska veta att jag älskade din mor högt"-
-"och jag tänker ofta på henne. Grattis på födelsedagen, min Mia."
"Varma hälsningar, din far."
"Här anländer nu baronessa Puck av Österrike till Genoviens bal."
"Trots hotande regn, är både San Franciscos borgmästare"-
-"och Genoviens päronjonglör här."
"Genoviens framtid vilar i Mia Thermopolis händer."
"Hennes beslut kommer att påverka hovet och folket i detta lilla land."
-Tror ni att det börjar regna? -Det regnar aldrig på Willie Brown.
Fäll upp paraplyerna. - Sluta nu jonglera med päronen.
Resan är inställd, Louie.
Perfekt!
Kom igen nu!
Genovierna är kända för att ha utsökt konstsmak.
Och för sin ost. Är det kanske en oststång?
Gör inte så här mot mig.
Där fick jag dig allt!
Förlåt, mr Robutusen!
-Varsågod. Den är betald. -Jag har inte beställt pizza.
Jo, om det inte finns en Michael Mos- covitz till. Ni ringer, vi springer.
-Du gör inte pizzorna, va? -Nej, jag bara levererar dem.
FÖRLÅT
-Era presskort, tack. -Jag kommer från "Ungdomsrevyn".
Drottningen har gjort entré.
-Nåt nytt om von Trocken-affären? -Det kommer att beslutas i kväll.
-Var är hon? -Hon körde ditåt. Jag vet inget.
-Berätta! -Hon körde ditåt för två minuter sen.
-Har vi några problem? -Nej, allt är perfekt. Underbart.
-Du är inte bra på att ljuga. -Nej, Ers Majestät.
-Men trädgården är vacker. -Tack.
Kom igen, du klarar det. Ja! Nej... Snälla, kom igen.
Mia svarar inte hemma, och Josephs mobiltelefon går inte att nå.
Pressen börjar påpeka att det närmar sig deadline.
Är hon inte här om tio minuter, får jag offentliggöra det.
Det är ingen fara. Hon kommer.
Är detta straffet för att jag inte har med mig en behörig förare!?
Jag är osynlig, och jag är blöt.
-Pressen undrar om ni möjligen... -Nej, inga intervjuer förrän senare.
Baronessa och baron von Troken, om Mia avsäger sig titeln...
-...är det då er familj som tar över? -Ja, utan en Renaldiarvinge, så...
Nej, frun.
Då är det dags nu.
-Du råkar inte vara på rymmen? -Klädd så här? Nej, jag ska på bal.
-Hennes Majestät drottningen. -Jag hälsar alla gäster välkomna.
Jag beklagar förseningen... - Hejsan. - Låt mig välkomna vår storslagna...
-Du hinner inte byta om. -Du är söt och fin.
Nej, nej, du får inte fly. Bra.
Tack för ert tålamod. Jag har ett tillkännagivande.
Min sondotter...
Jag vill tillkännage att min sondotter har anlänt...
...och säkert med en bra förklaring till sin klädsel.
Frisyren är grunge-inspirerad, och hon har jeans och kängor.
-Vill du säga några ord, Mia? -Ja.
Varför är inte vi klädda så där? Vi ser ut som idioter.
Tror du att de skurit ner på klädkontot?
Hej... Hallå, jag heter Mia. Det har slutat regna.
-Ha din tiara i beredskap. -Jag är inte bra på att hålla tal.
Jag brukar svimma, eller fly, och ibland blir jag illamående.
Men det behövde inte ni få veta...
Man jag är inte så rädd längre. Min far hjälpte mig.
Tidigare i kväll var jag helt på det klara med att att ge upp min titel.
Och min mor hjälpte mig genom att säga att det var i sin ordning.
Och genom att hon stöttade mig, så som hon gjort i hela mitt liv.
Men sen undrade jag hur det skulle kännas-
-att ge upp min roll som prinsessa. Skulle jag bli lättad, eller ledsen?
Och sen insåg jag hur många gånger per dag jag använder ordet "jag".
Jag tänker jämt på mig själv, när det finns sju miljarder människor till.
Och... Förlåt mig, det går för fort.
Sen tänkte jag att om jag också brydde mig de andra sju miljarderna-
-så vore det ett bättre sätt för mig att förvalta min tid.
För om jag vore prinsessa av Genovien-
-så skulle mina och andra smartare människors tankar-
-höras mycket bättre, och kanske även omvandlas i handling.
I morse när jag vaknade, var jag Mia Thermopolis.
Men nu...
...väljer jag att för alltid vara...
...Amelia Mignonette Thermopolis Renaldi, prinsessa av Genovien.
Jag hoppas att ni inte beställt brevpapper ännu.
Min första tiara. Jag var väldigt förtjust i den.
Jag hoppas att du också blir det.
Men hur visste du att jag skulle komma?
Jag känner igen samma glöd i dig som i nån annan jag känner.
-Vem? -Jag.
-Du kom. -Det kan du ge dig på.
Jag är här för att rädda kvällen.
"Genovien, är det land jag kallar mitt hem."
"Genovien... Genovien..."
"Må din flagga fladdra i all evighet."
Hennes Majestät drottning Clarisse och Hennes Kungliga Höghet-
-Amelia, prinsessa av Genovien.
-Du kanske ska byta om nu. -Tack.
Mia är inte längre bara ett namn... Genovien har en ny prinsessa.
De hade samma tanke som jag, men nu är trädgården occkuperad.
Varför jag?
För att du såg mig när jag var osynlig.
Jag må vara kunglig, men jag är fortfarande samma person.
Jag måste bo i Genovien ibland, men jag ska gå i skolan...
"Kära dagbok. Det är min första dag som prinsessa av Genovien."
"Vi landar snart och jag ska träffa parlamentet och landets folk."
"Mamma följer med till Genovien. Vi ska fortsätta måla, utan ballonger."
"Lilly och Michael tänker spendera sommaren i vårt, fattar ni, palats."
"De tar med sig min Mustang, vilken jag får köra om två veckor."
"Farmor längtar verkligen hem, och Joseph finns i närheten som vanligt."
"Alla är nervösa inför kröningen."
"Förutom Fat Louie, han har vant sig vid att vara en kunglighet."
"Han har nog alltid varit en kunglighet."
Titta ut genom fönstret, prinsessan. Och välkommen till Genovien.
Översättning: Anna-Karin Strobel www.sdi-media.com