Nå må du gå på skolen!
Slutt å dagdrømme! Du kommer for sent til skolen.
Hei, Louie. Kom nå, vi må gå til skolen.
-Føles det bra? -Nei.
Husk, ikke se på noen når du holder talen din.
Velg en flekk på veggen og ikke slipp den med blikket. Snakk høyt.
-Ha det, mor. -Lykke til.
-God morgen, Buttons. -Vær snill nå, Buttons.
Unnskyld, Mr. Robutusen.
-Ha en fin dag. -Det tviler jeg på.
-Han skal alltid vise seg. -Ned fra muren, Jeremiah.
-God morgen, Mrs. Gupta. -God morgen, Lilly. Og vennen din.
Som lagleder blir du en del av laget.
Hopp sann! Beklager, jeg så deg ikke.
Noen satte seg på meg igjen. Jeg satt på benken og jobbet med talen.
Idiot og idiotinne i sikte.
Hva er det? Har du aldri sett to idioter utveksle spytt før?
Ja, de er så frekke.
-Trodde du ville inn i innegjengen. -Absolutt ikke.
-Er du klar til å debattere? -Det er jeg aldri.
Kontroll er saken. Grove kontrollerer oss med hva de lærer oss,-
-men de er ikke fornøyd med det.
Sleng skoleuniformene, så vi kan kle oss som vi vil året rundt!
Slapp av nå, dette er en debatt.
-Ta på deg skoleuniformen igjen. -Ja visst.
Sett deg ned, Josh. Han er min mann.
Ok, Josh, ned med deg nå. Du har sagt det du ville si.
Vi har hørt Josh Bryants argument for fri klesdrakt. Jeg elsker det lyden.
-Hva synes jeg? -Uniformene jevner ut forskjeller.
Nå skal vi høre Mia Thermopolis-
-argumentere for å beholde skoleuniformene.
-Jeg mener... -Se på håret hennes.
-Vi venter... -Dere forstår...
Jo, fri kles...
-Hun kommer til å spy! -Hun kommer til å kaste opp.
Dekk over tubaen.
Mia, ta en pause når du er ferdig med Mrs. Taubman.
-Skikkelig tips fra Mrs. Hersh. -Og fra Mrs. Taubman.
-Mr. Walshs tau har vridd seg. -Mr. Walsh! Du kveler deg selv!
-Hei, mor. -Spydde du?
-Og du stakk av. -Jeg prøver å glemme det.
Sko og kritt, takk.
Jeg skal snakke med læreren din, Mr. O'Connell, og oppklare det.
Jeg blir aldri noen god taler, si at jeg vil bli mimeskuespiller.
Det kan jeg gjøre.
Å... Din bestemor ringte. Hun som bor i Genovia. Clarisse.
Det er første gang hun kontakter oss. Hva ville hun?
Hun er i byen. Hun vil drikke en kopp te med deg.
Reiste hun helt fra Europa for å drikke en kopp te?
Jeg tror jeg skal klatre litt.
Var det ikke hun som fikk deg og far til å skilles?
Hun likte meg ikke, men jeg og Phillipe ville skilles.
Hvorfor skal jeg treffe en snobbete dame som ignorerer oss?
Hun er din fars mor, Mia. Du kan jo besøke henne.
Stram tauet.
Hun sa at din far håpet at dere to skulle møtes en dag.
Ja vel, så går jeg.
Bandøvelsen er over. Jeg har musikktime nå. Ut.
-Da tester vi "Catch A Falling". -Vil du stå forrest, Charles?
Michael.
-Kan du hjelpe meg med petisjonen? -Jeg skal treffe bestemor.
-Skoleturer er på lørdager. -Jeg skal treffe bestemor.
-Hun heter Clarisse Renaldi. -Kom opp til inngangsdøren.
Mange takk.
Ikke gå på plenen!
Velkommen, frøken Thermopolis. Du er ventet.
-Pass! Ikke knus soyanøttene. -Det går nok bra.
-Ok. -Denne veien.
Føl deg som hjemme.
Statsministerens kone trenger nye puter, hun tåler ikke gåsefjær.
Hei, Amelia. Jeg heter Charlotte og er attaché fra Genovia.
-Du er på Genovias konsulat. -Dere har pærer i blomstene.
Vi er kjent for pærene våre. Sett deg ned, så kommer hun snart.
Nei, jeg er allerede her. Så morsomt at du kunne komme, Amelia.
-Hei, du har et fantastisk hus. -Takk. La meg få se på deg.
Du ser så...ung ut.
Takk. Og du ser så...
...ren ut.
Kan du se etter om teen er servert i hagen? Sitt ned.
Mor sa at du ville snakke med meg om noe. Spytt ut.
Før jeg...spytter ut, har jeg noe jeg vil gi til deg. Her.
Takk.
Det er Genovias emblem. Jeg hadde det da jeg var ung.
Og den tilhørte min oldemor.
Jeg skal ha den på et trygt sted og ta godt vare på den.
-Hva var det du ville fortelle? -Noe som vil påvirke livet ditt.
-Jeg har allerede tannregulering. -Det er viktigere enn det.
Teen er servert, frue.
Har du hørt om Eduard Christoff Phillipe Gérard Renaldi?
Han var Genovias kronprins.
-Hva er det med ham? -Eduard Christoff Phillipe Gérard...
...var din far.
Ja visst, far var prins av Genovia. Du fleiper.
-Hvorfor skulle jeg fleipe om det? -Nei. Var han prins, så er jeg...
Nettopp! Du er ikke bare Amelia Thermopolis.
Du er Amelia Mignonette Thermopolis Renaldi, prinsesse av Genovia.
Jeg? Prinsesse? Kutt ut!
-Unnskyld? Skal jeg kutte ut? -Her betyr det ikke alltid det.
-Det kan bety "kult", "stilig"... -Jeg skjønner. Takk.
Uansett, så er du prinsesse, og jeg dronning Clarisse Renaldi.
Hvorfor i hele verden har dere valgt meg til prinsesse?
Siden din far døde, er du Geno- vias tronarving. Loven er slik.
Jeg er inngiftet, du er kongelig til blodet. Du kan styre vårt land.
Styre? Nei, nei, du har virkelig fått tak i feil jente.
Jeg har aldri vært en leder, ikke engang i speideren.
Målet mitt i livet er å være usynlig, og jeg er flink til det.
Selv jeg hadde andre mål. Jeg hadde aldri trodd at dette skulle skje.
Men du er Genovias eneste rettmessige tronarving.
Vi skal hjelpe deg med å bli den prinsessen du er.
Du skal studere språk, historie, kunst, statsvitenskap.
Jeg kan lære deg å gå, snakke, sitte, stå og spise som en prinsesse.
Du kommer til å like å bo i palasset i Genovia.
Bo i Genovia? Vent nå, spol tilbake og stopp!
Jeg er ingen prinsesse. Jeg venter fortsatt på en del kroppsdeler.
Jeg nekter å flytte til og styre et annet land.
Jeg vil ikke være en prinsesse!
Amelia? Amelia, kom tilbake!
-Det gikk jo bra. -Hun trenger kanskje mer tid.
-Vil du hjelpe meg? -Frøken Thermopolis?
-Må sikkerhetssjefen leke barnevakt? -Ja, hun trenger beskyttelse.
På 15 år kunne du ikke klemme fram at far var kongelig?
Jeg trodde at jeg gjorde det riktige. For oss alle.
Skilte vi oss i hemmelighet, kunne han gifte seg med en annen kvinne-
-og jeg kunne leve livet mitt med deg.
Vi møttes på college. Jeg var ung. Jeg ville male.
Skulle jeg leve i hans skygge i hele livet?
Med alle regler, alt vinkingen og neiingen? Jeg var redd!
Det skremmer meg at mor har løyet for meg i 15 år!
-Hvor skal du? -Til den kongelige soverommet.
Vi diskuterte det etter skilsmissen. Både din far og din bestemor lovet-
-å holde seg på avstand så du skulle få en normal oppvekst.
Vi skulle si det da du ble 18, men da din far døde, ble det forandret.
Vi ville beskytte deg.
Vet du hva? Det føles ikke sånn.
I 15 år har jeg trodd jeg var én person, og nå er jeg en prinsesse!
Jeg er jo allerede en raring, så hvorfor ikke legge til en tiara?
-Spis suppa di. -Jeg er ikke sulten.
God natt, jenta mi.
Fat Louie... Du skal være glad du ikke vet hvem foreldrene dine er.
Jeg har aldri kjørt limousin.
"Tilsto han for seg selv da han gikk bort til vinduet"-
-"og så ut over tåken, like patetisk som livet hans."
Jeg har et favorittfoto av Phillipe.
Vi hadde det så gøy på college. Han var alltid glad og lo.
Jeg husker det. Helen, hvis Amelia nekter å akseptere tittelen sin-
-så vil Genovia opphøre å eksistere.
Så ditt lands framtid hviler i min 15-årige datters hender?
Her er det.
Phillipe var klar til å bli konge. Så skjedde den fæle ulykken.
Selv om det ikke fungerte mellom oss, så elsket jeg din sønn høyt.
Som vanlig blir det ikke bedre enn dette.
Jeg kan ikke vente til hun er 18.
-En mareritt. Jeg legger meg igjen. -Vi tre må snakke sammen, Mia.
Er det noe mer om meg og livet mitt som jeg kanskje vil vite om?
Skal jeg være med i et talkshow og få vite at søstera mi er hertuginne?
Kusinen din er gift med hertug Bartholomew, men vi sier Pookie.
Det gikk ikke så bra i går. Kan du høre på bestemoren din nå?
Amelia. Vårt årlige ball går av stabelen om noen uker.
Jeg håper jeg kan presentere deg for media og allmennheten da.
Men du trenger hjelp. Jeg snakker for landets parlament og kongefamilie.
-Og jeg snakker for denne familien. -Ingen av dere tilhører familien min.
Du ignorerte meg i 15 år. Og du løy for meg.
Familier gjør ikke sånt.
-Hvor skal hun? -Opp i tårnet.
-Mia. Du kan ikke flykte fra alt. -Har hun et tårn?
Vær så snill, kom ned.
De fleste vil ha en bil når de fyller 16, ikke et land!
Slå deg ned.
Vi kommer ikke noe sted sånn. Snakk med meg.
-Jeg skal treffe studieveilederen. -Og jeg Spania og Portugal.
Jeg kom på noe. Mia lover å ta prinsessetimer fram til ballet din.
Det er Genovias årlige ball for å feire sin selvstendighet.
Unnskyld meg. Mia lover å verken godta eller avvise-
-tilbudet om å bli prinsesse før etter den store ballet.
Kan dere leve med det?
-Jeg har vel ikke noe valg. -Hvis jeg må, så.
Men jeg vil ikke høre et ord om det før den kvelden, forstått?
-Pressen ville fråtse i nyheten. -Spania og Portugal venter.
Mor har skaffet en Mustang 66 til meg når jeg fyller 16.
-Du vet vel hva en Mustang er? -Jeg avler opp mustanger.
-Den går ikke for øyeblikket. -Jeg kan donere noe til denne bil.
-God morgen, Mr. Robutusen. -Hvem er han?
Naboen min, men du vil ikke møte ham. Han oppfører seg dårlig.
Jeg har noen som jeg vil at du skal treffe.
-To limousiner? -En er din.
-Avler du opp limousiner også? -Nei. Dette er Joseph, Amelia.
"Den elegante europeiske kvinnen ble ikke til te."
"Men løftet om morgendagen lå i lufta."
Prinsesse? Kan jeg få lov til å påpeke-
-at uansett hvor ofte du trykker, så går den bare opp og ned.
-Kan vi droppe flaggene, Joseph? -Med dem på får jeg parkere overalt.
-Vi beholder flaggene. -Unnskyld, Joseph.
-Du kan kalle meg Joe. -Joey.
Nei, Joe.
-Hva er dette? Skal vi på bryllup? -Nei, til skolen. En overraskelse.
-Dette er Joe. Joe, Lilly. -Hei, hyggelig å hilse på deg.
-Vet du at du ligner Shaft? -Ja. Unnskyld meg.
-Vil du ha skyss? Jeg gjør det. -Selvsagt.
-I all verden. -På med sikkerhetsbeltene, takk.
Går moren din ut med en begravelsesentreprenør?
Nei, bestemor dukket opp og ville at jeg skulle bruke den.
Hun vil vel være snill så jeg skal like henne.
Parkere et kvartal fra skolen så likvognen ikke forårsaker tumulter.
Den skaper ikke tumult. Var det en likvogn, ville det vært stille bak.
"En påminnelse: virtuelle lekser får ikke karakterer."
Stemmer det at du skal tale på bulimikongressen, Mia?
Da kan du tale og spy samtidig.
Bra, Michael!
Prøv å ta imot ballen nå. Du kan ta den når den har vært i bakken.
Kaste den tilbake til kasteren nå.
Unnskyld. Jeg... Det var ikke meningen.
-Kan jeg gjøre noe? -Is. Hent is.
Jeg blir gal. Foreldrene mine syns jeg skal endre holdning.
Far vil invitere meg ut i kveld. Vi sluttet å snakke da jeg var åtte.
Faren din lever i det minste fremdeles.
Jeg trodde du var over det, det har jo gått to måneder.
-Han var tross alt faren min. -Ja, men dere møttes aldri.
-Gaver når du fylte år... -Det var fine gaver!
Husker du Fabergéren han sendte? Og han betalte skolen min.
Jeg må stikke. Jeg skal treffe broren din angående perlen.
Ja, men vi tar limousinen i morgen. Bakkene dreper meg.
Han fikser biler, spiller gitar og kan synge. Han er rålekker!
Han er dødslekker!
-Snakk høyere, bandet øver. -Dere har hørt Flypaper...
-...som flyr i vei nå. -Ikke skrik, de er ferdige.
Hei. Det lød ganske bra, Ned kan virkelig ule.
-Hei, Mia. -Hei, Doc.
-Hva er diagnosen for bilen? -400 dollar.
-Det koster å være kul. -Det er ikke min dag i dag.
-Jeg kan jobbe litt gratis. -Jeg skal snakke med bestemor.
Vi ses, jeg må stikke.
-"Jobbe gratis." Liker du henne? -Det er venninna til søstera mi.
Ja, det er verst å være mellom venn og litt mer.
Deres majestet, diplomatposten er ankommet, og hun er her.
-Vis henne inn. -Ja, frue.
Jeg trenger flere roser, røde, hvite, lilla.
Velkommen, frøken Amelia. Biblioteket er på venstre hånd.
Noterer du, Charlotte?
Snu deg sakte rundt, Amelia, så jeg ser hva som må gjøres.
Amelia! Påvirker din dårlige holdning hørselen? Snu deg rundt.
Nei, nei, nei, snu langsomt rundt. Kroppsholdningen, naturligvis.
Frisyren... Huden... Stopp!
Øynene...er nydelige.
Men de er skjult under buskete øyenbryn.
Halsen er vakker. Ørene...
-...ligner farens. -Gjør de det?
-Hvem har slike negler? -Alle.
I morgen vil jeg se rene fingre. Og du skal ha strømpebukser.
Ikke tights og ikke sokker. Og de skoene vil jeg aldri se mer.
Befinner man seg i en folkemengde, ser folk på en hele tiden.
Så vi går ikke sammensunket sånn...
Vi slipper ned skuldrene og tenker at vi er lange.
Vi fører fram beina og flytter vekten fra den ene foten...
Prinsesser sitter ikke med beina i kors.
Legg den ene ankelen bak den andre og plasser hendene på kneet.
Vi bør nok ha te, Charlotte.
Hvordan kan mor, eller noen overhodet,-
-gå på foreldresamtale og ende opp med stevnemøte?
Mr. O'Connell er ikke gift, han bor ikke sammen med noen-
-og han er verken piercet eller tatovert.
Vet du hvordan uvanlig det er sør for Market Street?
Falt det deg noensinne inn, at hvis du går ut med en av lærerne mine,-
-så vil de andre elevene erte meg resten av livet mitt?
Du har rett. Det gjorde jeg ikke, jeg er lei for det.
Det er bare det at Patrick... Mr. O'Connell er en så snill man.
Og jeg har ikke truffet en slik man på veldig, veldig lenge.
-Det er fint. -Jeg gjør ingenting riktig lenger.
-Kom igjen! -Ta den.
-Ta én av dem, Mia. -Jeg kan ikke, jeg er jente.
-Er jeg en and, da? -Du er ei atletisk jente.
Jeg er ei jente som svømmer, trener yoga, rir og klatrer.
-Min koordinasjon fins ikke. -Vi tar deg siden. Din tur, Josh.
Jeg så på deg tidligere, og du spenner deg for mye.
Når ballen nærmer seg deg, må du forsøke å ta den.
Du må tenke som ballen, være ballen. Du må ta den. Skjønner du?
Kom igjen!
Jeg vil skifte i baksetet, så klærne mine behager madam.
Ikke glem skoene. San Francisco er en underlig by.
Da jeg kjøpte pumpsen, spurte de om jeg ville ha dem på.
Ok, nå stenger jeg.
Nå går det oppover.
-Gikk det bra? -Jada.
Nå går det nedover.
Jeg har aldri tatt på meg strømpe- bukser, men det høres farlig ut.
Er det vanlig i Genovia at fengsle gjestene...
-...med Hermeezskjerf. -Det heter Hermès.
Den er bare et treningsredskap, snart kan du sitte rett uten den.
Manerer er viktig. Nå har vi lært nok av etikette for i dag.
Genovia handler mye med Spania, så vi må forberede oss.
Den raskeste veien til et spansk hjerte, er å danse.
-Hvilke danser kan du? -De vanlige, som...
Jeg skjønner. Vi har et genoviansk alternativ.
Vi danser langsomt. og beveger oss fra hoftene.
Ikke rør på hodet, du er ingen lekehund. Rett opp. Nå øver vi.
Denne dansen er en mellomting mellom vals og tango.
-En vango? -Nei.
Nå snurrer du ut. Og snurre inn til meg.
-Nei, nei, nei. -Prøv igjen. En snurr til.
Den andre veien. Sånn, ja. Det er fint. Snurre inn.
-Fint. -Jeg snurret uten å skade noen!
-Det var gode nyheter. -Snurre... Ja, da er vi ferdige.
-Det går bedre. Nå får du dra hjem. -Takk!
-Vi ses i morgen! -Takk, Joseph.
Du har kledd deg i svart altfor lenge.
"Dette er trener Harbula. Meld dere på strandfesten nå."
-Å, unnskyld meg. Unnskyld. -Mia! Er du klar?
Jeg kan ikke i dag, jeg skal treffe bestemor. Jeg ringer deg. Ha det.
Har bestemora di forvandlet seg til den store, stygge ulven?
Man vinner ikke ei jente ved å behandle henne som en automat.
Ikke gå på plenen!
-Hei, Adolpho. Jeg er sent ute. -Hun er sent ute.
-Du er sent ute. -Jeg er lei for det...
Hvor er Paolo? Han er alltid presis.
Buon giorno! Assistentene mine, Gretchen og Helga.
-Hyggelig at dere kunne komme. -Deres Majestet...
-Tiden går. La jobben begynne. -Selvsagt.
-Hvor er den pene piken? -Mitt barnebarn Amelia.
Hun er bedårende. Jeg skal ta henne nærmere i øyesyn.
Det er bare dager igjen til middagen, Paolo.
Lurvete og svimmel... På beste måte.
Jeg vil gjerne at dine damer skriver under vårt avtalen vår.
De kan holde på en hemmelighet, Deres majestet.
Genovias pressesekretær venter på at du skal ringe.
Jeg må gå, så dere får overraske meg siden.
Vokt ham som en hauk, Charlotte.
Da begynner vi, prinsippessen. I Paolos hender blir du vakker.
Du har tykt hår. Som en ulv...
Det er helt i orden.
-Bruker du kontaktlinser? -Nei, ikke særlig mye.
Nå gjør du det.
-Du knakk brillene mine! -Du knakk børsten min.
Gretchen! Helga! Angrep!
Jeg elsker øyenbrynene dine. Vi kaller dem Frida og Kahlo.
Brooke Shields og Groucho Marx barn ville fått dine øyenbryn.
Vil dere vite en stor hemmelighet? Agurken gjør ingen nytte.
Det er noe vi har funnet på.
Deres Majestet, Paolo er utslitt. Bare Paolo kan ta dette og dette...
-...og gi deg... -En prinsesse!
-Bedre. Mye bedre. -Mille grazie.
Skal vi ikke ta og drikke en herlig kopp te? Kom, Mia.
-Bilen er her, Lilly! -Jeg kommer.
Takk for skyssen.
-Hva er det? -Du kan ikke sitte på alltid.
Hvem har ødelagt deg?
-Syns du at det er så ille? -Du ser latterlig ut. Saksøk dem.
-Det er rettere og kortere... -Rarere!
-Men attraktivt. -På med beltene.
Du svek meg i går. Jeg trengte hjelp til å samle inn navn til Greenpeace.
Har du en slik veske? Pantsetter vi den, kan vi mate et helt u-land.
-Har jeg rett? -Vi bør lukke døra nå.
Du pleide bry deg om hva som fantes i hodet, ikke på det.
Tilstå nå, Mia. Du vil tilhøre innegjengen.
Du holder på å bli til en av dem.
I neste uke vifter du kanskje dusker i ansiktet mitt. Du har solgt deg.
Med mindre min speilet mitt var tåket, så var det noen som gråt.
Da henter jeg din bestemor. Ingen kan få deg til å føle deg underlegen-
-hvis du ikke tillater det.
-Eleanor Roosevelt sa det. -Ja, hun var også en spesiell kvinne.
-Jeg kommer tilbake klokka tre. -Takk.
Hun har en hatt. Vil den skjule Lana-frisyren din?
Elevene er kanskje umoralske, men de er ikke blinde.
Lilly! Kutt ut, ok? Ikke klag på håret mitt bare fordi ditt er stygt.
-Au... Takk! -Kan du late som om du har et liv?
Slapp av. Pust.
-Hva sa du til meg nettopp? -Du hørte hva jeg sa.
Jeg er lei av at du alltid klager og sier hva jeg skal gjøre.
Mor og bestemor gjør det, jeg trenger ikke høre det fra deg.
Jeg vet at det er noe du ikke forteller. Venner forteller ting.
Nå tar jeg av meg vennskaps- amuletten og kaster den!
-Ikke gjør det. Vent. -Hva er det?
Jeg skal fortelle sannheten, men du kommer til å flippe ut.
-Kutt ut! Kutt ut! Kutt ut! -Er det alt du har å si?
Jeg er lei jeg var så hard mot deg. Hva mer kan jeg si?
-Vil du være med i programmet mitt? -Nei, det er en hemmelighet.
Du må love ikke å si noe til Michael engang. Hemmelighetshåndslag.
Vi får nok finne på et nytt hemmelighetshåndslag.
Kan du styre et land? Du kan jo knapt holde en gullfisk i live.
-Jeg vet ingenting akkurat nå. -Å være prinsesse har fordeler...
Timen har begynt. Og jeg har en liten overraskelse til dere.
Eksempler på den franske revolusjonen.
Mann får ikke ha hatt på skolen, og det gjelder alle, ingen unntak.
Jeg lei for det, Mia. Det er imot reglene. Mia?
-Prøver du å passe inn, eller? -Jeg syns det er fint, Mia.
-Det ligner en hardtransplantasjon. -Det er urstilig!
Voltaire - hår... Jeg vil gjerne lære mer om Voltaire.
Ok, ro dere ned. Nå skal vi ha spørrerunde.
Rosene er nydelige, men vi må ha fontener og belysning.
Den japanske ambassaden hadde et foss, jeg vil ha fontener.
Jeg vil ha minst to fontener. Lag en Edens hage, Charlotte.
Nå fortsetter vi, Amelia. Jeg vil at du leser disse bøkene.
"Det som vi kaller rose, ville lukte like fantastisk"...
Du vinker elegant til dem.
Nei, ikke så store håndbevegelser, for det er utmattende etter en stund.
Veldig morsomt. Forsøk nå grundig. Vink med små bevegelser-
-som for å si: "Takk for at dere har kommet hit i dag."
-Jeg skal hente statsministeren. -Å... Takk for at du kom i dag!
-Er dette kunst? -Foreldrene mine gjorde sånt før.
De hadde en utstilling på Woodstock.
-Skal du vekke kunstformen til liv? -Ja, det er bedre enn lekser.
Enkelte mødre hjelper barna med leksene. Du gjør dette.
Jeg liker det. Midt i blinken!
Dette er morsommere enn prinsessetimene.
-Hva gjør du på lørdag? -Spiller dere?
Vi øver inn litt nye greier. Vi har to nye låter.
Og vi har fått delene til bilen din. Vi kan reparere den sammen.
-Mener du som å gå ut. -Nei.
-Musikk, biler... Og pizza så klart. -Og M&M?
Vent! Ikke du, jeg kjenner ikke deg.
-Da kan du regne med meg. -Da ses vi altså på lørdag?
-Hei, Lil. Hva skjer de borte? -Jeg vet ikke.
De protesterer kanskje.
-Unnskyld, men hva venter dere på? -Der er Mia Thermopolis!
-Vi venter på deg. -Jeg har ikke sagt noe, Mia.
-Favorittskuespiller, prinsesse? -Hvorfor sier de prinsesse?
-Hva gjør du med kviser, Mia? -Vi stikker nå.
Vent... Vent. Hei!
Telefonen ringer i et kjør.
-Din mor kommer, Mia. -Gupta.
Dronningen kommer til Grove High School.
-En limo med flagg! -Genovias dronning stiger ut.
Hvorfor så hemmelighetsfulle? Har du ingen kommentar?
Deres Majestet, skal du ta med prinsessen hjem?
-Jeg vet ikke hvem som sa det. -Vi skal nå til bunns i dette.
-Te. Porselenet er ikke så fint. -Det gjør ingenting.
Joseph.
-Få høre. -Jeg snakket med media.
Jeg kom ut for deg... Ikke det at jeg vil antyde at...
Men Paolo hater penger, han spytter på penger. Han fikk ingen penger.
Jo, litt. Ringene koster... Det var snakk om stolthet og ego.
Jeg ville at kongelighetene skulle se at skjønnheten og håret var mitt.
At det var jeg, Paolo Puttenesca, var ansvarlig for... - Grazie.
Håret deres er blendende. Neste gang bleker vi det litt til.
Det er fælt. Respekterer ikke folk våre kongelige lenger?
Hvordan er det i Genovia, Deres Majestet? Logrer folket for deg?
-Kan vi få være alene litt? -Jeg er studierektor.
Kan du vise denne utmerkete pedagog sikkerhetstiltakene?
Hva...? Ja visst, selvsagt.
-Takk, Deres majestet. -Skolens sikkerhet har sine mangler.
-Nylig var Mia et normalt barn. -Nei, hun er født kongelig.
Vi takler media hver dag.
Du trenger ikke gjøre dette. Du kan trekke deg ut av det hele nå.
Din mor har rett, Amelia. Vi hadde en avtale.
Jeg skal tenke på det... ...og kunngjør snart min avgjørelse.
Fint, et diplomatisk svar. Høflig, men vagt.
Mia Thermopolis er datter av kunstneren Helen Thermopolis.
De bor i en renovert brannstasjon sør for Market Street.
Mia er eneste barnebarn til Clarisse Renaldi som ble enke i fjor.
Dette er Nelson Davenport for KRLH.
"Kan Feng Shui-klubben slutte å flytte om bordene på plenen?"
Hei, prinsesse! Du er skolens mest populære elev.
Alle vil ta bilde av deg, alle vil være din beste venn.
Jeg vet hvorfor du ikke skal bli prinsesse. Én: Ikke noe privatliv.
To: Du må alltid se perfekt ut. Tre...
-Hvordan gikk det? -Hva er nummer tre?
Du kan ikke være gal og helsprø daglig.
Jeg vil ikke snakke om dette akkurat nå.
Men nå som du er "kommet ut", vil du være med i programmet mitt?
-Ja visst. -Jeg elsker deg!
Jeg skal kjøpe en ny amulett til armbåndet. Vi sees på lørdag!
Joe!
Jeg vil ikke styre et land. Jeg vil bare klare skolen.
Kan jeg ikke bare si til alle at jeg slutter?
En kan ikke slutte være den en er. Du er født prinsesse.
-Kanskje jeg ikke klarer jobben. -Du må prøve.
Den fine middagen nærmer seg. Hun tror at du er klar.
Skal vi forsøke å gjøre entré som en prinsesse?
-Jeg gjør entré. -Til ballet kommer du med Clarisse.
Men til middag, ankommer du ensom. Rak i ryggen.
Smil. Alle er glade for å se deg.
-Hvordan ser hun ut? -Du er mye vakrere.
Flott! Det verste er over. Statsminister Sebastian Motez.
Hans bedårende kone, Sheila, og deres herlige datter Marissa.
Lord Fricker, la meg ta glasset. Du trenger ikke det der inne.
-Ikke mer snaps. Vintermiddagen? -Jeg får ikke lov å gå på festen.
Middagen er servert!
Hennes Majestet, dronning Clarisse.
En dag skal vi eie Genovia igjen, og du skal bli dronning.
Og ansiktet ditt skal pryde våre frimerker.
-Hvordan er det med barna? -Vil du se dem?
-Der er Brian, og der er Bridget. -Å, de er bedårende.
Vil du kanskje se...?
Hvordan går Genovias pærehandel, herr statsminister?
Den blomstrer, om du unnskylder ordspillet.
Det er deres prinsesse...
-De vokser så fort. -Du ville snakke med meg.
Går alt i orden? Hva skjedde med isbøtten?
Jeg var bare litt klossete. Maten er utsøkt, forresten.
Det var en skotsk feministorganisa- sjon som het "Tøyter i tartan".
Takk.
Man spiser det mellom rettene, for å rengjøre gommen.
Unnskyld, jeg ante ikke at det var kaldt.
-Vi må ta like mye selv. -Nei, nei, det er kaldt.
De oppfører seg som aper.
Har du opplevd den hodepinen man får hvis man spiser is for fort?
Nei.
Vask hendene dine!
-Jeg er virkelig lei for det. -Det skjer hele tiden.
Jeg vil utbringe en skål for baronesse og baron von Troken.
Måtte du forbli en baron.
-Genovias berømte pæredessert. -Hva ellers?
Nå går jeg!
Jeg er så sur!
Var det min skyld?
Skal vi trekke oss tilbake til salongen for å drikke kaffe?
Unnskyld at jeg skuffet deg, far.
God natt, Louie.
Det var så forfallent da jeg kom hit, men jeg legger mye tid her.
-Ta en flaske og spray alt. -Er du ikke sint på meg?
Det var faktisk ganske morsomt. Det minnet om min første kongemiddag.
Jeg veltet en rustning og spydet gikk tvers gjennom spedgrisen.
Skal vi avlyse dagens timer og bare more oss?
-Er du ikke for opptatt? -Lady Jerome ankom nettopp...
...og det franske konsulatet vil bekrefte middagen.
Avlys dagens møter. En innfødt San Franciscoboer skal vise meg byen.
-Hils Joseph at jeg trenger bilen. -Ja, frue.
Jeg vil vise deg babyen min.
Jeg har ikke sittet i et forsete på mange år.
Takk for pengene til bilen, bestemor.
-Hvor skal vi? -Har du småpenger på deg?
-Kongelige skal ikke rasle med mynt. -Ok, jeg henter småpenger.
Dette er min favoritt. Legg i pengene og ta hånden hans.
-Skal jeg ta i den? -Ja, og så trykker du på knappen.
-Og så setter du i gang. -Han ligner Ruperts søskenbarn.
-Hvordan vet jeg at jeg skal begynne? -Den begynner.
-Liker du å blir ydmyket? -Det er vanskelig i begynnelsen.
-Hold dette. -Du klarer det, bestemor.
-Denne gangen er jeg klar. -Stå imot! Du klarer det!
-Sånn, ja! Hit med labben! -Labben...?
Jeg vil ha et av dem. Bare ikke dette.
-Ville far alltid være prins? -Å, ja.
Men en gang for 15 år siden, vurderte han å frasi seg tittelen.
Han traff en kunstner som viste ham hvor fantastisk livet kunne være.
-Hvordan han kunne være. -Men?
Men han var nødt til å ta en avgjørelse - på egen hånd.
Verken jeg eller noen andre kunne ta det for ham.
Phillipe visste at min førstefødte sønn Pierre-
-ville abdisere og arbeide i kirken, noe han også gjorde.
Din far innså at den kjærlighet han følte for en, eller to personer-
-ikke kunne få ham til å glemme kjærligheten til sitt land og folk.
Det var det vanskeligste han noensinne har gjort.
-Vil du smake? -Hvorfor ikke?
Så...
-Det er deilig! -Sikkert? Da kjøper vi en til.
-Jeg hater denne bakken. -Jeg begynner å merke pølsen.
-Kanskje du kan snike deg over? -Jeg skal prøve.
-Gass på oppover bakken. -Jeg klarte det.
-Du klarer det. -Jeg klarer...det ikke.
Mia, brems. Brems! Se opp!
Her nede!
-Jeg vil melde om en ulykke. -Hørte dere ikke klokka?!
-Jeg må vente. -Herregud!
Meld dem for å ha ødelagt offentlig eiendom.
Du kjører uten førerkort. Passasjens førerkort gikk ut for 45 år siden.
Det er jo det jeg sier. I Genovia går ikke førerkortene ikke ut.
-Har jeg ikke diplomatisk immunitet? -Jo, men henne tar vi med oss.
-Jeg lei for det, frøken. -Alt i orden, jeg forstår.
-Jeg forstår helt og fullt. -Gjør du det?
Ingen by og ikke noe land kan fungere-
-hvis ikke politifolk og tjenestemenn følger loven til punkt og prikke.
Jeg ville vært stolt hvis jeg hadde to så fine menn ansatt i Genovia.
-Vi er ikke så spesielle... -Jo, det er dere sannelig.
Jeg ville faktisk tildelt dere-
-den ærefulle genovianske ordenen...
Den genovianske Roseordenen.
Vil dere være så vennlige og knele?
-Har noen en sabel? -Jeg har en paraply.
-Jeg har en nødbremse. -Den passer godt, takk.
I kraft av mitt embete som dronning av Genovia...
-...slår jeg deg... -Artie Washington, San Francisco.
-...Arthur Washington, og du... -Bruce Macintosh, San Leandro.
...Bruce Macintosh, til mester av Roseordenen.
Og alle dere er vitner til dette historiske øyeblikk. Reis dere.
-Dette skal jeg fortelle Bernice. -Jeg vet at du ikke vil bli med...
-Det trengs ikke. Ingen ble skadd. -Vi er forsikret.
-Ridderligheten er ikke død. -Du er altfor vennlig, noble Arthur.
-Trenger dere skyss? -Det ville vært vennlig. Kom, Mia.
-Adjø, trikkefolk. -Kjører dere bilen til Doctor Motors?
-Adjø! -Stilig! Du er en så kul dronning.
Vink adjø til dronningen.
-Vil du gli inn først? -Nei, jeg glir aldri. Takk.
Bruce, hopp opp i din kongelige vogn så vi kommer oss herfra.
Her kommer Genovias prinsesse. Vet dere hvor Genovia ligger?
Det ligger mellom Frankrike og Spania.
Denne jenta har vunnet det genetiske lotteriet.
-Rygg, prinsessen er sent ute. -Kan du signere ryggsekken min?
-Autografen din? Jeg heter Lily. -Det heter min beste venn også.
-Er du og prinsessen beste venner? -Absolutt, vi gjør alt sammen.
Vi shopper og fikser håret sammen. Og vi avslutter hverandres setninger.
Hva heter du? Charlotte? Dere må være tvillinger.
-Jeg har bare en katt. Fat Louie. -For et morsomt navn.
-Vil prinsessen ta et bilde med meg? -Prinsessen har algebratime nå.
Pakket er tilbake. Er du klar?
Mia...
-Hei! -Bli med inn på kontoret mitt.
Jeg håper at det Lana sa på tv ikke gjorde deg altfor opprørt.
Jeg slo opp med henne, for jeg hater sensasjonslystenhet.
Uansett... Den store strandfesten er på lørdag.
Det ville vært kult hvis vi gikk sammen. Ses vi ute på bølgene?
Ha det.
"Ikke glem å se på Groves kabel-tv med Lilly Moscovitz på lørdag."
Michael! Du vil ikke tro hva Josh Bryant nettopp spurte meg om.
-"Får jeg låne en kam?" -Nei.
Han vil at vi skal gå på strandfesten sammen på lørdag.
Så jeg tenkte at jeg kunne komme og høre på bandet til uka.
-Går det bra? -Ja visst.
Jeg må gå, men tusen takk. Ha det.
-Kjører Joseph? -Nei, jeg tar bussen med de andre.
-Jeg ligner en asparges. -Men en søt asparges.
-Jeg tar den blå badedrakten. -Er du nervøs for festen?
Nei, det er spennende. Jeg tror jeg vil få mitt første kyss.
-Av Josh Bryant. -Backstreet-klonen du liker?
Han seiler faktisk.
-Han er ikke hyggelig mot deg. -Jeg vet ikke... Nå er han det.
Jeg håper bare at foten min løfter når han kysser meg.
-Løfter seg? -Ja.
Når jentene blir kysset i gamle filmer, løfter foten seg.
-Ok, jeg skal skifte nå. -Håper du får et fotløfterkyss.
Dette er Mark og Brian. Velkommen til Bakers strandfest!
Snart sommerferie og dere lurer på om dere får en sommerforelskelse.
Og hvis dere gjør det, er det da ekte kjærlighet?
Her kommer "Lana and the Lanettes"! Lana, Anna og Fontana!
-Det var helt fantastisk! -Jeg er glad du hadde det gøy.
Jeg trodde at du ville bli redd, for de fleste jenter blir det.
Nå kommer dere favoritttalkshow- vert fra Grove - herlige Lilly.
Det er lørdag kveld. Velkommen til "Hold kjeft og hør".
Senere kommer prinsessen Mia hit for-
-å si sin positive innstilling til "Redd havoter"-prosjektet.
Til da har jeg bedt Groves egen magiker Jeremiah Hart...
-...underholde oss med noen triks. -Hei, på dere, godtfolk.
-Et smil, prinsesse. -Hvordan fant de meg her?
-Hvordan fant dem meg her? -Vink, dere er på tv!
Ikke vær sjenert, prinsesse! Kom tilbake!
Her har du et par kongelige DJs, helikopterfyr!
-Beklager alt dette. -De kan ikke komme inn her.
Men vi hadde så hyggelig da de kom og ødela det!
De ser ikke oss, vi ser ikke dem. Vi er helt alene i dette skjulet.
Det er faktisk ganske koselig her inne...
Og det er ingen jeg heller ville være her med enn med deg.
Josh? Dette er ikke romantisk.
Det er bare det at foten min sitter fast i et volleyballnett.
-Far kaller meg prinsesse! -Jeg kjenner Mia.
Hva med litt fotmassasje mens vi venter?
-Det ville vært fantastisk. Takk! -Jeg mente at du skulle massere.
Og det er hjerter dam!
Takk for at du delte dine triks med oss den siste timen.
Prinsesse Mia ble visst hindret, men hun har sikkert en god unnskyldning.
Dette er Lilly Moscovitz og "Hold kjeft og hør". God kveld.
-Mia. Kysten er klar. De er borte. -Fint.
Skal vi finne et mer romantisk sted?
-Nei, stans! -Gi henne et kyss.
-Gå vekk. La meg være i fred. -Prinsessen har forlatt bygningen.
-Hva heter du? -Hvilken skole går du på?
Josh Bryant. Jeg går på Grove High School.
-Er vi venner med Mia nå? -Ja, vi hater Josh.
Det er vanskelig å holde styr på hvem vi ikke snakker med.
-Mia! -Jeg må hente klærne mine.
-Vi har klærne dine -Vi vil hjelpe deg. Josh er en idiot.
-Vi vil ikke la noen plage deg. -Takk, det er snilt av dere.
Kjempebra. Mange takk.
-Alt er rolig. Det kommer ingen. -Jeg setter pris på virkelig dette.
Hun har ikke badedrakten på.
-Ok... Nå! -Det var prinsesse Mia som skrek.
-Forsvinn, alle sammen! -Kom, Mia. Forsvinn, pirajaer!
Mor ba meg la være å gråte, men du er blitt såret, så gråt du.
Det var ikke morsomt. Foten min løftet seg ikke engang.
I går kveld festet San Franciscos prinsesse på stranda.
Men det som begynte så uskyldig, gikk snart over styr.
Dette er Suki Sanchez for KPFW.
-Vær så snill, si noe. -Et bilde sier mer enn tusen ord.
Og du har to bilder.
-Jeg skjemte ut familien, ikke sant? -Ja, det kan man si.
Jeg tror at du gjør klokt i å avstå fra jobben.
-Da får jeg vel ikke gå på ballet? -Selvsagt. Du tilhører jo familien.
Vi sender deg ikke i eksil hvis du ikke vil bli prinsesse.
Din mor kommer, alle dine gjester er bedt. Ikke de fra strandfesten...
Unnskyld meg, jeg skal treffe pressen og reparere skadene.
Du kan komme inn nå.
Det gikk ikke så bra.
-Skal en prinsesse oppføre seg slik? -Gutten utnyttet henne.
Kysset skulle sette ham i rampelyset en stund.
Og hennes venner var ikke til hjelp. Anna, Falana, Banana...
Hva er det du snakker om? Hvorfor klarte hun ikke strandhistorien?
Hun er bare 15. Men i dag opptrådte hun modent.
Hun viste respekt og godtok din kritikk.
Mener dere at jeg som dronning var for hard?
Jeg kritiserte personen som kan bli mitt lands neste regent.
Nei, men som farmor var du kanskje for hard mot ditt barnebarn.
-Tror du at hun klarer det? -Det tviler jeg absolutt ikke på.
Det gjorde ikke jeg heller.
-Det er Mia Themopolepp. -Signerer du bildet? Det gjorde Josh.
Der er prinsessen Trutmunn.
Kan jeg få snakke med deg, Lilly?
-Kan vi prate litt? -Ja visst, kan vi det. Men om hva?
At du knuste min brors hjerte, at jeg måtte se korttriks i en hel time.
Jeg lei for det, jeg glemte å ringe deg.
Jeg satt med Hippe Houdini mens du klinte med Seilende Slasken.
Det uttrykte du godt. Jeg kom hit for å be om unnskyldning.
Unnskyld at jeg gikk glipp av programmet. Jeg er lei for det.
Jeg fatter ikke at du svek meg etter alt jeg har gjort for deg.
Jeg bevarte din hemmelighet, og det er vanskelig når en er programleder.
Du holdt ikke hemmelig hva du mente om meg som prinsesse.
Du fikk som du ville, jeg skal ikke bli prinsesse.
-Skal du ikke? -Nei.
-Men det vil jeg at du skal bli. -Hva?
Jeg mente det ikke. Jeg ble misunnelig da du var så populær.
Jeg trodde at jeg skulle mistet min beste venn, og ble sint og såret.
Jeg sa jo at jeg må endre min holdning.
Men sannheten er den at det er et mirakel at du er en prinsesse.
Mirakel? Det er et mareritt!
Nei, jeg fant nettopp ut at mitt program bare ses av 12 mennesker.
Å ville endre verden uten å ha makt til det, det er et mareritt.
Men du... Jøss.
Hva er så "jøss"?
Å ha makt til å påvirke og få folk til å høre.
Hvor mange tenåringer har det? Det er et mirakel.
Vi får finne et annet mirakel. Ikke et bedre, bare annerledes.
I morgen er ballet for å feire Genovias selvstendighet.
Som plaster på såret, inviterer jeg deg med.
Jeg håper at du tilgir meg. Og jeg håper at du kommer.
Hva skal jeg ha på meg?
Jeg vet ikke, jeg er bare glad for at du kommer.
-Og du kan bli en prinsesse. -Nei, det kan jeg ikke.
Ok, da flytter vi fram.
-Legg på, Bobby. -Ja, jeg skal til tannlegen.
-Jeg hater når de flytter fram. -Det er bare en gymtime, Mia.
Slå ballen. Jeg vil ikke stryke deg. Du klarer det.
Kom igjen, det er en ball, ikke en slange!
Ballen er ute. Du begynner få taket på det. Konsentrer deg.
-Konsentrer deg. -Det er bare en lek, Mia.
Ikke slipp ballen med blikket.
-Spiller du heller på stranda, Mia? -Bestill en peperonipizza.
Løp, Mia!
Opp med deg! Hva er det du driver med?
Hele runden, Mia.
-Hei, Josh. -Kom igjen, jente!
-Trygg! Du klarte det. -Mia!
Bra, Mia!
Det er åpent. Kom inn.
Hei, Michael. Hvordan går det?
-Hva er det? -Du har...
-Sa Lilly at jeg ringt? Jeg ringte. -Jeg har med meg bilen din.
Doc sa at du kan ringe hvis du får problemer.
-Vil du ha den siste sjekken nå? -Ja, takk.
Er du sulten eller tørst? Her er den.
Takk for at du gjorde det for meg, det var så snilt.
Jeg gjorde det ikke for deg, jeg hjelper Doc med bilene.
-Her. -Takk.
Du er sint fordi jeg svek deg, og jeg er lei for at jeg gjorde det.
-Men jeg vil gjøre det godt igjen. -Hvordan?
Jeg vil at du skal bli med meg til Genovias selvstendighetsball.
Det kan bli gøy. Jeg har en kjole jeg ikke kan puste i.
-Lilly har en kavaler. -Josh er penere i dress.
Men jeg vil dele den opplevelsen med deg.
Du trenger ikke ha dress. Det går bra med joggebukser.
Ikke tenk på meg. Jeg anser meg for å være kongelig forkastet.
Skriv under og redd ei ku! Gjør Grove til en tofuvennlig skole.
Hei. Sett deg hos Jeremiah, jeg kommer straks.
Nå har hun den stygge hatten igjen.
-Vil du se et triks? -Ikke akkurat nå.
-Hva gjør du? Skriver en historie? -Aksjeporteføljen har steget med...
Se, det perfekte nerdparet Jeremiah og Mia.
Miah og Mia!
Ble genseren strikket til deg, eller eksploderte strikkemaskinen?
-Solbriller, jenter. -Hårfargen blant oss.
Er håret et av dine magiske triks?
Lana, du har virkelig en fin cheerleaderdrakt, så fint skåret.
-Den passer til alt. -Selvsagt.
-Du er et misfoster, Mia! -Ja, jeg er det.
Kanskje jeg vokser i fra det, men du vil alltid være en drittsekk.
-Lana fikk seg en smell. -Lana fikk seg en smell.
-Mia! -Hei, sveis.
-Så du hva hun gjorde, Mrs. Gupta? -Nei, kjære.
Jeg satt dessverre i et viktig møte. Send den på renseri.
Det er en bursdagsgave fra din far. Den lå blant sakene hans.
-Jeg har ikke bursdag ennå. -Jeg vil gi deg den, før vi drar.
-Jeg reiser hjem i overmorgen. -Takk.
-Den er låst. -Medaljongen du fikk, er nøkkelen.
-Takk for at du kom med den. -Jeg ville også be om unnskyldning...
...for det jeg sa om strandfesten. Jeg kontrollerte ikke alle fakta.
Det gjør ingenting, bestemor.
Jeg har tenkt en del, og tror at du ville blitt en fin prinsesse.
Folk tror at prinsesser bærer tiaraer, gifter seg med en prins-
-og lever lykkelige i alle sine dager.
Men det er så mye mer. Det er en jobb.
Du er en flott person, bestemor, men jeg er ikke ment for dette.
Jeg ville vært så redd for å skuffe menneskene i Genovia.
Og jeg kunne ikke orket å skuffe deg igjen.
Som sagt har jeg tro på deg.
Jeg er forfatter. Jeg skriver såpeoperaer.
Har du sett "Middle House Road"? Den er veldig populær.
-Jeg diktet opp en spion som deg. -Jeg er ingen spion.
Det sa han også.
Vi ses i kveld.
Jeg må be deg om en tjeneste.
På ballet må du selv frasi deg tittelen foran pressen.
Skal jeg holde tale?
Med tanke på historien min med pressen bør kanskje du gjøre det?
Du slutter vel ikke kjøre bil bare fordi et par insekter treffer ruten?
Du har kommet så langt. Og jeg er like i nærheten.
-Jeg ber Joseph hente deg. -Nei.
Jeg lovte mor at hun skulle få kjøre meg til min første ball.
Ja vel, da ses vi der.
Bestemor.
-Unnskyld. -Kjære...
Først og fremst er du min barnebarn.
Ikke kom sent, er du snill.
Takk, far, men jeg kan ikke være prinsesse.
Jeg holder ikke taler, og jeg er ikke Clarisse Renaldi.
Jeg kan ikke gjøre det, jeg er redd.
-Charlotte, dette er miss Kawa. -Unnskyld, jeg skal hente orkesteret.
-Skal du hente prinsessen Mia? -Hennes mor skulle kjøre henne hit.
-Helen sa at Mia venter på deg. -Hun vil stikke av.
Kom, Fat Louie. Vi må pakke.
Hva har du der, Louie? Kom, vi skal reise bort.
Vi skal til Colorado og klatre i ordentlige fjell.
Vi må i hvert fall dra, Louie.
"Kjære datter, i dag fyller du 16 år. Gratulerer."
"Du får en dagbok som du kan fylle med tanker om ditt herlige liv."
"I familien min fører vi alltid videre kunnskap når noen blir 16."
"Min far førte den videre til meg."
"Amelia. Mot er ikke mangel på frykt, men snarere"-
-"at det finnes noe som er viktigere enn frykt."
"De modige lever ikke evig, men de redde lever overhodet ikke."
"Du vil vandre fra den du tror at du er til den du kan være."
"Nøkkelen er at du tillater deg foreta reisen."
"Jeg vil også at du skal vite at jeg elsket moren din høyt,"-
-"og jeg tenker ofte på henne. Gratulerer med dagen, min Mia."
"Varme hilsener fra din far."
"Her ankommer baronesse Puck av Østerrike til Genovias ball."
"Trass i truende regn er både San Franciscos ordfører"-
-"og Genovias pæresjonglør her."
"Genovias framtid hviler i Mia Thermopolis hender."
"Hennes avgjørelse vil påvirke hoffet og folket i dette lille land."
-Tror du at det vil regne? -Det regner aldri på Willie Brown.
Fell opp paraplyene. Slutt å sjonglere med pæren.
Turen er innstilt, Louie.
Perfekt!
Kom igjen, da!
Genovia er kjent for å ha utsøkt kunstsmak.
Og for sin ost. Er det en ostestang?
Ikke gjør sånn mot meg.
Der fikk jeg deg!
Unnskyld, Mr. Robutusen!
-Vær så god. Den er betalt. -Jeg har ikke bestilt pizza.
Jo, hvis det ikke fins flere Michael Moscovitz. Du ringer, vi bringer.
-Du lager vel ikke pizzaene? -Nei, jeg bare leverer dem.
UNNSKYLD
-Pressekort, takk. -Jeg kommer fra "Ungdomsrevyen".
Dronningen har gjort entré.
-Noe nytt om von Trocken-saken? -Det vil bli bestemt i kveld.
-Hvor er hun? -Hun kjørte. Jeg vet ingenting.
-Fortell! -Hun kjørte dit for 2 minutter siden.
-Har vi noen problemer? -Nei, alt er perfekt. Fantastisk.
-Du er ikke flink til å lyve. -Nei, Deres majestet.
-Men hagen er vakker. -Takk.
Kom igjen, du klarer det. Ja! Nei... Vær så snill, kom igjen.
Mia svarer ikke hjemme, og Josephs mobiltelefon kan ikke nås.
Pressen begynner påpeke at det nærmer seg deadline.
Er hun ikke her om ti minutter, skal jeg offentliggjøre det.
Det går bra. Hun kommer.
Er dette straffen for at jeg ikke har med meg en sjåfør?
Jeg er usynlig, og jeg er våt.
-Pressen lurer på om du kan... -Nei, ingen intervjuer før senere.
Baronesse og baron von Troken. Hvis Mia avsier seg tittelen...
-...vil deres familie overta? -Ja, uten en Renaldiarving, så...
Nei, frue.
Da er tiden inn.
-Du er vel ikke på rømmen? -Kledd slik? Nei, jeg skal på ball.
-Hennes Majestet dronningen. -Jeg hilser alle gjester velkommen.
Jeg beklager forsinkelsen. Hallo. La meg ønske velkommen...
-Du rekker ikke å skifte. -Du er søt og fin.
Nei, nei, du får ikke flykte. Bra.
Takk for deres tålmodighet. Jeg har en kunngjøring.
Min barnebarn...
Jeg vil gjerne offentliggjøre at min barnebarn er ankommet...
...og sikkert med en god forklaring på antrekket.
Frisyren er grunge-inspirert, og hun har jakke og jeans.
-Vil du si noen ord, Mia? -Ja.
Hvorfor er ikke vi kledd sånn? Vi ser ut som idioter.
Tror du at de skjærer ned på klesutgiftene?
Hei... Hallo, jeg heter Mia. Det har sluttet regne.
-Få fram tiaraen. -Jeg er ikke flink til å holde tale.
Jeg pleier besvime, eller flykte, og innimellom blir jeg kvalm.
Men det behøvde dere ikke vite.
Men jeg er ikke så redd lenger. Far hjalp meg.
Før i kveld var jeg fast bestemt på å oppgi tittelen min.
Og mor hjalp meg med å si at det var i orden.
Og ved å støtte meg, som hun har gjort i hele mitt liv.
Men så lurte jeg på hvordan det ville føles-
-å gi opp rollen som prinsesse. Ville jeg bli lettet, eller lei meg?
Og så innså jeg hvor mange ganger per dag jeg bruker ordet "jeg".
Jeg tenker alltid på meg selv, når det fins sju milliarder til.
Og... Tilgi meg, det går for fort.
Så tenkte jeg at hvis jeg brydde meg om de andre sju milliardene-
-ville det vært et bedre måte å forvalte tiden min på.
For hvis jeg var prinsesse av Genovia,-
-så ville mine og andre smartere menneskers tanker-
-høres mye bedre, og kanskje også blir forvandlet i handling.
I morges da jeg våknet, var jeg Mia Thermopolis.
Men nå...
...velger jeg å for alltid være...
...Amelia Mignonette Thermopolis Renaldi, prinsesse av Genovia.
Jeg håper at dere ikke bestilt brevpapir ennå.
Dette var min første tiara. Jeg var veldig glad i den.
Jeg håper at du også blir det.
Men hvordan visste du at jeg ville komme?
Jeg kjenner igjen samme glød i deg som i en annen jeg kjenner.
-Hvem? -Meg.
-Du kom. -Det kan du banne på.
Jeg er her for å redde kvelden.
"Genovia, er det land jeg kaller mitt hjem."
"Genovia... Genovia..."
"Må ditt flagge vaie i all evighet."
Hennes Majestet dronning Clarisse og Hennes kongelige høyhet-
-Amelia, prinsesse av Genovia.
-Kanskje du skal skifte nå. -Takk.
Mia er ikke lenger bare et navn... Genovia har en ny prinsesse.
De hadde samme tanke som jeg, men nå er hagen okkupert.
Hvorfor jeg?
Fordi du så meg da jeg var usynlig.
Jeg må være kongelig, men jeg er fortsatt samme person.
Jeg må bo i Genovia innimellom, men jeg skal gå på skolen...
"Kjære dagbok. Det er min første dag som prinsesse av Genovia."
"Vi lander snart, og jeg skal treffe parlamentet og landets folk."
"Mor bli med til Genovia. Vi skal fortsette å male, uten ballonger."
"Lilly og Michael vil tilbringe sommeren i vårt palass."
"De tar med seg Mustangen, som jeg får kjøre om to uker."
"Bestemor lengter virkelig hjem, og Joseph er i nærheten som vanlig."
"Alle er nervøse for kroningen."
"Bortsett fra Fat Louie, han har vent seg til å være kongelig."
"Han har nok alltid vært det."
Se ut av vinduet, prinsesse. velkommen til Genovia.
www.sdi-media.com