Ce este o fantomă?
O tragedie condamnată să se repete din nou şi din nou?
Poate o clipă de durere.
Ceva mort care pare să fie viu.
O emoţie suspendată în timp.
O fotografie obscură.
O insectă prinsă într-un chihlimbar.
Traducerea şi adaptarea: LOVENDAL E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
SPINAREA DIAVOLULUI
Ne vom întoarce în curând.
Ce...?
E de ceva timp, dar niciodată nu a exploadat.
Ei au venit...
i-au scos detonatorul...
şi au abandonat-o aici. Nimeni n-o mai poate mişca.
Urmaţi-vă, vă rog.
Carlos...
Aşteaptă-mă aici. Nu va dura mult.
Cine sunt acei oameni de afară?
Responsabilul şi doi oameni care îl ajută.
Sunt din oraş. Întotdeauna au de lucru pe aici.
Construiesc un coteţ de păsări.
Ce se întîmplă pe-afară?
- Au venit. - Iarăşi Ayala şi Dominguez?
Da. Ayala e rănit.
Întotdeauna ei intră în belele.
Au adus un alt băiat.
De parcă nu am avea deja destuli.
Să mergem.
Tu eşti noul băiat?
Ai vreo bomboană? Sau vreo bucată de pâine?
Eu sunt Galvez, iar el este Bufniţă. Nu vorbeşte dar se foloseşte de semne.
Eu sunt Carlos.
Ai vreo fructă, chiar dacă e moale?
Nu, dar am câteva jucării.
- Vrei să le vezi? - Da.
Nu pot să o fac.
Nu pot accepta un alt băiat.
Abia reuşesc să-i hrănesc pe cei care sunt aici. Îmi pare rău.
E fiul unui camarad ucis pe front.
Băiatul nu ştie asta.
Nu ştie.
Soţul tău a fost un revoluţionar de stânga, un om curajos.
O, nu!
Eu sunt cea curajoasă.
Ricardo a fost un idealist.
El a decis să moară şi m-a lăsat aici să-i apăr idealurile.
Naţionaliştii vor ajunge cât de curând şi ce vor găsi?
Comuniştii îi vor căuta pe copiii comuniştilor.
Ca să nu mai spun de ăsta!
Nu-l pot ţine. Dacă vrei să abandonezi băiatul
ia şi restul de aur.
Au mai rămas 10 lingouri de aur.
Măcar ai putea cumpăra arme.
Nici măcar pâine nu pot să cumpăr cu ele.
Du-l de-aici.
Nu putem.
- Trecem de liniile inamice. - Tu decizi.
Copilul moare de foame aici sau va fi omorât dincolo.
Ora de învăţare!
Haideţi!
Uite Bufniţă, o revistă de benzi desenate!
Să facem schimb.
Uită-te la această bilă. E favorita mea. E din China.
Sau uită-te la asta.
Bufniţă a făcut-o.
E făcută din scuipat şi noroi. Timp de 6 luni.
Hei, tu! E a mea!
- Vei stai aici? - Nu.
Atunci de ce te afli aici?
Am venit cu d-nul Ayala, tutorele meu.
Ce este un tutore?
Cineva care are grijă de mine cât timp tata e plecat.
Ce elegant!
Nimeni de aici nu are lucruri de astea.
Ţine revista. Du-te.
Du-te.
Carlos, priveşte!
D-nul Ayala.
Tutorele tău te părăseşte!
Stai cu el puţin.
Pare bine crescut.
Sunt sigură că se va descurca.
Trebuie să o reparăm.
"Contele de Monte Cristo"
Nu a evadat încă Edmond Dantes din închisoare?
- L-a întâlnit pe Abbot Faria? - Ei sapă un tunel.
- Reuşesc să scape? - Nu ştiu.
De ce nu citeşti să-mi spui şi mie?
Au mai rămas doar 3 profesori. Doamna cu ochelari o cheamă Alma.
Predă matematica şi citirea.
Şi doamna elegantă pe care ai văzut-o, ţi-o aminteşti?
Numele ei e Carmen.
- E prietena ta? - Ea e directoarea.
De ce m-au părăsit aici?
De ce nu pot fi cu tatăl meu?
Carlitos...
...vei sta cu noi pentru un timp.
Doar pentru un timp.
Aşa că ai răbdare.
Săpunul trebuie să te ţină tot anul.
Fii atent cu el...
...altfel vei fi pedepsit cu 2 săptămâni de muncă suplimentară.
Poţi să te joci în curte, dar niciodată în clădire.
Acesta e patul tău.
Numărul 12.
De ce aveţi atâtea paturi libere?
Unii băieţi fug, dar nu te-aş sfătui să faci asta.
Până în oraş e o zi de mers.
Nopţile sunt reci şi zilele...
Pentru dulapul tău.
Înţelegi?
Aici nu sunt gratii. Nu e o închisoare.
Vezi unde l-au pus pe noul puşti?
- În patul lui Santi. - Taci din gură!
Eu şi Pig credem că, chiar dacă te plângi,
tu eşti bine aici.
Departe de război, bine ascuns.
Bine îngrijit.
- Ce ar putea fi mai bine? - Granada.
De ce să pleci în Granada?
Ne vom căsători.
Vrem să cumpărăm o fermă acolo.
Desigur.
Granada!
Conchita are rude pe acolo? Tu cunoşti pe cineva?
Nu am nevoie de nimeni.
M-am descurcat bine până acum pe cont propriu.
Da.
Şi fără părinţi.
Comuniştii aceia pe care i-am văzut au fost aici pentru aur.
- Da, aurul şcolii. - De aceea se mănâncă aşa de bine aici.
Nu mă crezi acum...
dar o vei face într-o zi.
Voi încerca acestea două în această noapte şi îţi voi spune ce se întâmplă.
E nemaipomenit, puştiule.
Vrei o ţigară?
- Nu. - Bine, pe curând.
Nu-mi plac ăştia doi.
Aş sta aici...
în mijlocul curţii...
şi m-aş uita la stele.
Am visat să ies de aici.
M-am rugat să devin bogat...
pentru a cumpăra gunoiul ăsta şi a-l dărâma.
Eşti aşa de complicat.
Nu vreau ca cineva să ştie că am petrecut 15 ani aici.
Ei bine, îmi pare bine că te-ai întors.
Să mergem în camera mea. Se face frig.
San... ti...
Cine eşti?
Ce faci?
- Eu? Nimic. - Ce naiba se întâmplă?
Noul puşti ne-a vărsat apa.
Vino.
Trebuie să aduci mai multă de la bucătărie.
Ştiam că accesul e interzis acolo.
Nimeni nu a fost prins vreodată.
Dar ce e cu "cel care suspină"?
Ce să fie? Te duci sau nu?
Cine e "cel care suspină"?
Eşti un rahat de puşti.
Nu, nu sunt.
Eşti un rahat, un sonat.
Bine, mă voi duce.
Dar vii cu mine.
Vom umple fiecare câte o cană.
Dar dacă îţi este frică...
Ei spun că e dezactivat.
Dar nu cred asta.
Pune-ţi urechea şi vei auzi cum ticăie.
E inima sa. Încă funcţionează.
Şi ştie că ne aflăm aici.
Ascunde-te!
Uite.
Haide.
Ne vedem afară.
"Nimeni nu a fost prins." Tâmpitul.
La naiba!
Alo.
Cine-i acolo?
Locuieşti jos aici?
Mulţi dintre voi vor muri.
Jaime!
Ce se întâmplă?
Afară, afară...
Durerile mele. Lăsaţi-mă să nu vă respect.
Vrednic de milă...
Vrednic de milă pentru că nu ai fost în stare să te ascunzi.
Lasă-ţi buzele să-ţi fie martore în focul inimii tale.
Nimeni nu va crede focul dacă fumul nu va exista.
Cel care are grijă de sine, nu-şi va ţine sentimentele în frâu.
Durerea pe care o simt e mai mare decât mine.
Şi fiind aşa...
va fi mai uşor...
va fi mai uşor pentru ea să mă înfrângă..
decât eu să o pot stăpâni.
Atenţia nu e destulă pentru a preveni plânsul.
El nu este un prizonier curajos.
Cine îndrăzneşte să nu-şi distrugă scopul său.
Carlos, îmi vei spune cine a fost cu tine noaptea trecută?
Nu va spune.
Va ceda în final, aşteaptă şi ai să vezi.
Înţelegi?
Deci, pentru ultima dată...
Cine a fost cu tine noaptea trecută?
Am fost singur.
Băiatul nu va vorbi.
Dacă vrem să ştim cine a fost cu el...
- Ce avem la micul dejun? - Pâine şi lapte.
Perfect.
Foarte bine.
Puteţi începe.
Ei cred că Carlos a vorbit, dar nu le pasă.
Sunt flămânzi, uite cum mănâncă.
Primul care se va uita din farfuria sa e complicele său.
Marcos,...Galvez, Jaime şi Bufniţă.
Veniţi aici.
Ştiam cp nu ve ceda.
Dr. Casares m-a păcălit.
Asta am spus.
Nu e vina ta, noi am fost pedepsiţi.
Dr. Casares e tare deştept.
Sigur că da!
Cu atenţie.
Haide, Bufniţă.
La naiba, pentru un mort, cântăreşte destul!
Christos în curte şi Ion Botezătorul aici.
Lucrurile merg rău?
Dacă noua Spanie este catolică şi apostolică...
Încearcă acum.
Ţi-am spus.
Dansează cu mine.
- Nu. - Haide.
- Nu. - Haide, dansează cu mine.
Nu pot dansa.
Aşa a spus Ayala.
Catalonia e pe punctul de a cădea.
Apoi Madridul va cădea şi apoi...
- Există un zvon despre o fantomă. Ai auzit? -Da.
Câteodată cred că toţi suntem fantome.
Galvez... Noaptea trecută, nu tu ai tras.
Bine.
O, ce mişto e!
E pentru tine.
De ce râd?
Întoarce-te în Argentina cât încă poţi.
Războiul nu s-a terminat încă, Carmen.
Anglia şi Franţa ar putea încă interveni.
Asta ţi-ai dori.
- Eşti exact ca şi Ricardo. - Nu.
Nu, nu sunt ca el.
În urmă cu 20 de ani mi-am găsit locul.
Şi am rămas. Asta e.
Uite cum sare!
Unde e puştiul nou?
Eşti "cel care suspină"?
Locuieşti aici jos?
Ascultă...
Ce faci?
Haide, cheamă-l pe Dr. Casares.
Împuţitule!
Lasă-l jos! Haide!
Nu poate înota!
- Acolo! - Acolo, în stânga!
Iată-l!
Apucaţi-l! Uşor!
Ce se întâmplă?
Ce ţi-am spus eu?
Şi tu?
Ce naiba faceţi aici jos?
A cui e asta?
E a mea.
Dacă se întâmplă ceva cu tine, eu sunt de vină.
Ieşiţi!
Afară!
Să spui o vorbă de asta şi te voi tăia în două.
Ai înţeles?
Gata.
Carlos al nostru e de foarte puţin timp aici...
şi deja are probleme.
Ai mai citit din "Contele de Monte Cristo"?
Credeţi în fantome?
Nu sunt aşa ceva în roman.
Cred că am văzut una aici.
Carlos, după cum vezi...
sunt un om de ştiinţă.
Dar Spania e plină de superstiţii.
Vino-ncoa.
Europa e bolnavă de frică acum, iar frica îmbolnăveşte sufletul.
Şi astfel, ne face să vedem lucruri.
În oraş...
acestuia i se spune...
"spinarea diavolului".
Ei spun o mulţime de lucruri.
Asta se întâmplă copiiilor care nu au fost încă născuţi.
"Copiii nimănui". Dar asta e o minciună.
Sărăcia şi boala. Asta de fapt reprezintă.
Lichidul în care ei se află se numeşte "apa iadului".
În vremurile trecute a fost făcută cu diferite condimente...
cuişoare, rom...
Deci, acesta e un rom foarte, foarte vechi.
Îl vând în oraş...
şi cu banii obţinuţi întreţin şcoala.
Şi ei beau asta?
Ei spun că e bună...
pentru cei care nu văd, pentru rinichi...
şi se pare că şi la...
impotenţă.
Prostii, dar ştii că...
după vârsta de 60 de ani, bărbaţii ar face orice ca să...
Ştii tu.
Aşa că dacă tu crezi în fantome şi în toate aceste prostii...
ar trebui să bei din asta...
ca să te vindeci.
Nu, nu sunt sigur că am văzut o fantomă. Pot pleca?
Da, desigur.
Şi fii mai atent.
Calmează-te.
Nu am să te lovesc.
Deci nu fă zgomot.
Carlos...
scoate-ţi revistele ca să ne uităm la ele.
- Inelul ăsta e fain. - E dintr-un trabuc.
L-am găsit acum 4 veri.
E foarte fain.
Carlos, să facem schimb.
Uite.
O femeie goală.
E bine desenată, ca o fotografie.
Arată bine! Cine a desenat asta?
Păsărica ei are conturul greşit.
Arată ca o gură.
Ce ştii tu?
Uite, o felie dintr-o prăjitură cu smochine.
Este puţin strivită, dar are un gust bun.
Nu, dă-mi înapoi revistele.
Le vreau înapoi.
Bine.
Ţi le voi da mai târziu. Sunt în dulapul meu.
Eşti un artist adevărat.
Când voi creşte mare, vreau să realizez benzi desenate.
Ca mine?
Nu, mai bine. Cu mai multe bătăi, mai multe comori.
Şi nave mari cu o mulţime de tunuri.
Aceşti gândaci sunt dezgustători. Ce mănâncă ei?
Aţi auzit asta?
Un geamăt.
Nu l-am auzit.
Şi eu l-am auzit.
Nu mă săruta.
Ai dreptate, am uitat.
E ultima dată.
"E ultima dată"
Aceeaşi poveste.
Nu fă zgomot.
Ţi-e frică că va auzi moşneagul?
Niciodată nu mi-a fost frică.
Mi-e ruşine.
Da.
Ţi-e ruşine de mine.
Nu de el ţi-e ruşine.
El e un domn.
Ce păcat că nu-i destul.
Ai nevoie şi de o sculă ca lumea.
Şi soţul tău şi doctorul...
Ghinion.
Bătrânul te priveşte cu dragoste.
A făcut asta chiar şi atunci când soţul tău era în viaţă.
Aveam 17 ani.
Şi apoi ei au avut grijă de poezia sufletului...
iar eu am avut grijă de plăcerea carnală.
Acest picior...
Nu-mi place să mă gândesc la acest picior.
Mă doare.
Într-o zi n-am să mai pot.
Dar am nevoie să stau în picioare.
Am văzut astăzi iarăşi luminile acelea pe cer.
E război. Nu se va termina niciodată.
Războiul e o porcărie.
Ei bine, mie îmi place.
Îţi place, cap pătrat?
Da, pentru că vezi avioanele făcând aşa.
Mama îmi spune că pământul e aşa de uscat aici...
şi atmosfera e aşa de sufocantă...
încât morţii sunt prinşi la jumătatea drumului spre paradis.
- Porcării! - E la fel ca şi "cel care suspină".
Nu începe din nou, mucosule!
Chiar dacă îl enervează, fantoma există.
În ziua în care bomba a căzut, a dispărut un băiat. Santi.
De atunci, nimeni nu a îndrăznit să-l accepte pe Jaime.
Santi a dormit în patul tău, nr.12.
Îţi spun povestea.
Profesorii cred că atunci când a căzut bomba...
Santi s-a speriat şi a fugit...
şi poate că l-au găsit nişte ciobani şi el este în viaţă.
Sau poate l-a găsit cineva şi i-a luat sângele.
Da.
Ei vând sângele celor bogaţi pentru a se vindeca de tuberculoză.
Şi de unde a apărut fantoma?
A venit odată cu bomba.
Poate că dacă întrebi...
Ia asta.
Deoparte.
Pune-le înauntru, dar fii atent!
Nu le sparge.
Doamnă...
Uitaţi, am găsit asta.
M-am gândit că o să vă placă.
Deschide poarta, Jaime.
E minunat.
Arată ca aurul, dar nu e din aur.
Pentru mine, este.
E minunat.
Mulţumesc.
Ce-i ăla?
Lucruri de-ale băieţilor.
Poate cineva să-mi spună...
ce vânează aceşti domni eleganţi?
- Galvez? - Un porc.
Ei bine, un mistreţ.
De ce nu o girafă?
Carlos?
Un mamut.
- Foarte bine. Ce este un mamut? - Un înaintaş al elefantului.
Foarte bine.
Tutorele tău te-a învăţat.
În zilele acestea, oamenii trebuie să acţioneze în grupuri.
Nimeni nu ar putea renunţa.
Imaginaţi-vă moartea unui mamut.
Trebuie să fi fost groaznică.
O bucată de mamut, nemaipomenit!
Atunci când realizezi benzile desenate...
te-aş putea ajuta să scrii poveştile.
Nu am nevoie de nimeni.
Poveştile şi desenele sunt ale mele, ai înţeles?
Mîine vom continua cu partea a doua a preistoriei.
Lăsaţi-vă lucrurile în dormitor.
Apoi e o pauză.
Santi...
- Satisfacţia garantată. - Sper că aşa e.
Să mergem.
Nu e prea mult.
Hei, tu! Bastarzilor!
Ce se întâmplă?
Brigada internaţională. 2 spanioli, 6 canadieni, 1 chinez.
Ce naiba caută un chinez în războiul spaniol?
Hei tu, fii atent la picioare!
E cineva pe care-l cunoşti, doctore?
Bombă...
Dacă eşti vie...
...spune-mi unde este Santi.
Santi...
Vorbeşte cu mine.
Nu vreau să moară nimeni.
Mulţi dintre voi veţi muri.
Te rog.
- Te-ai sculat târziu. - Te rog, numai puţin.
Trebuie să vorbesc cu tine, dar nu vreau să audă băieţii.
Lucruri merg rău în afară.
- S-a întâmplat ceva? - Da.
Trebuie să plecăm. Azi dacă e posibil.
- Ayala a fost luat prizonier... - Ayala?
Da, sunt sigur că l-au chestionat. Trebuie să plecăm.
Unde să mergem?
La Marsilia cu Ricardo.
- Nu mai putem sta nici un minut. - Dar nu-i putem părăsi pe băieţi!
Foarte bine, îi vom lua, cât de mulţi putem.
- Vom folosi aurul. - Aurul e pentru cauza ce luptăm.
Dă-o naibii de cauză, Carmen, dă-o naibii de cauză!
Întotdeauna m-am gândit că există o speranţă.
Nu există nici o speranţă!
Carmen...
...dacă ţi se întâmplă ceva...
Doctore...
Băieţii aşteaptă permisiunea dvs. de a lua masa.
Voi avea nevoie de nişte hârtii.
Dar vom pleca.
Băieţi, puteţi să începeţi.
Haideţi. Începeţi.
Începeţi.
Mi-a scris mama.
E mult mai bine.
Vine la mine în curând.
Noaptea trecută l-am văzut pe "cel care suspină".
Noaptea trecută?
Inventezi.
E Santi.
Sunt sigur.
Pleci?
Unde te duci?
Cum rămâne cu mine?
Să mă ia naiba, nu-i aşa?
Foarte bine atunci.
Vreau să termini masa, dar până faci asta...
ascultă-mă cu atenţie pentru că am să-ţi spun ceva...
Poţi pleca, dar aurul rămâne aici.
Aurul?
Doar despre asta îţi pasă?
Asta e.
Ce faci?
Te voi ascunde aici astfel încât să nu mori afară
- fără ca nimeni să te jelească. - Dă-mi cheia.
Ştii ceva?
Dintre toţi orfanii, tu ai fost întotdeauna cel mai posomorât.
Cel mai pierdut.
Un prinţ fără regat.
Taci din gură!
- Unicul care e cu adevărat singur. - Am spus să taci din gură!
Ieşi afară de aici sau te voi ucide!
Uite cine vine să te salveze.
Bătrânul înţelept.
Arma asta funcţionează?
Ştii că în timp ce tu îi spuneai lucruri dulci acestei babe...
eu eram singurul care i-o trăgeam?
Şi acum...
ieşi afară.
Ce ai văzut?
Ştii deja.
Nu ştiu nimic. Zi-mi tu.
Pe Santi.
El e "cel care suspină".
E mort, nu-i aşa?
Haideţi, băieţi.
Conchita...
Vrei să-mi aduci câteva canistre cu benzină pentru călătorie?
Te rog, nu!
Toţi veţi călători în spatele camionetei.
Va fi o călătorie lungă.
Băieţii mai mari vor trebui să aibă grijă de cei mai mici.
Dacă cuiva îi este frică, poate să stea lângă mine.
Ce faci?
Sunteţi bine, doamnă?
E vorba de piciorul meu amputat.
E mai greu ca niciodată.
Crezi că cineva ne va da o fermă?
Ce faci cu aia?
Eşti nebun.
Toţi sunt înăuntru.
O să mă împuşti?
Te rog...
- Ce-a fost asta? - Copiii!
Scoate-i afară! O să explodeze!
Ieşiţi afară!
Afară!
Carmen?
Alma, dă-o-ncolo! Haide!
Afară!
Toţi!
- Mi-e foarte frig. - Nu-i nimic.
Nu te mişca.
Nu te mişca, nu privi.
E grav?
Adă-mi geanta din laborator! Repede!
Explozia nu s-a auzit în oraş.
Şi a fost una ca oricare. Nu ne putem aştepta la vreun ajutor.
Dacă aş merge toată noaptea, aş ajunge în oraş mâine la prânz.
Am...
Am ceva să-ţi spun.
- Dacă nu-ţi spun acum... - Te rog, nu.
Nu am putut...
Nu te pot auzi. Aşa că te rog...
De data aceasta...
lasă-mă să vorbesc eu.
- Am învăţat un nou poem. - Da.
Un poem.
Stai alături de mine pentru că lumina din mine scade...
pentru că sângele mi se opreşte...
şi nervii îmi produc o durere groaznică...
pentru că inima îmi slăbeşte...
şi roţile vieţii mi se slăbesc.
Stai alături de mine...
pentru că trupul meu fragil e chinuit de durere...
şi se apropie de adevărul...
şi timpul nebun...
continuă să împrăştie praful...
şi viaţa furioasă izbucneşte în flăcări.
Stai alături de mine...
când mă ofilesc...
pentru a-mi arăta sfârşitul luptei...
şi crepusculul...
zilelor eterne...
partea întunecată a vieţii
Doamnă...
Anafură.
Carlos, uite.
Dr Casares...
Idiotul ăla...
Ar fi trebuit să-l omor când am avut şansa.
Dar se va întoarce...
Şi eu am să fiu aici...
aşteptându-l.
Carlitos...
adu-mi...
discurile cu muzica mea.
Am nevoie de ele. OK?
Ţi-e foame?
Mănâncă fasole, sunt bune pentru inimă.
Cu cât mănânci mai mult, cu atât ai mai multe gaze.
Îmi ghiorăie stomacul.
Celor mai mici s-ar putea să le fie foame.
Ai putea să ucizi pe cineva?
Aş putea.
Ceea ce ai spus despre Santi e adevărat.
E mort.
Dar nu l-am omorât eu.
- Am crezut... - Am fost cu el.
Am văzut totul.
Totul a început în subsolul clădirii.
L-am rugat să coboare cu mine noaptea pentru a strânge melci fără cochilie.
Fugi, Jaime. Jacinto e aici.
- Ce ai văzut? - Nimic.
- Ai văzut seiful? - Nu.
Ai văzut seiful?
De ce naiba te afli aici?
Cine mai era cu tine?
Ridică-te.
Am fost un laş.
Întotdeauna mi-a fost frică de Jacinto.
Foarte frică.
Dar gata.
Data viitoare când am să-l văd...
ştiu pe cine voi ucide.
Uite cine e aici.
Ce va face?
Spune că-ţi pare rău şi hai în maşină.
Nu mi-e frică de tine.
Mă faci să arăt ca un prost.
Cere-ţi iertare, ei se uită la noi.
Nu mi-e frică de tine.
Cere-ţi iertare.
Eşti un animal.
Doctore, am făcut ceea ce mi-aţi spus.
Am făcut ce mi-aţi spus.
Dar rana lui Bufniţă încă sângerează.
Conchita...
Vine cineva.
Se apropie cineva, doctore!
Ajutaţi-mă la picioare.
Jaime, pune discul.
Îndreaptă gramofonul spre fereastră.
Nu mi-ai spus că a murit?
Tâmpitul!
Nimeni nu ştie nimic. Vom aştepta.
Pleacă!
În viaţa mea întotdeauna m-am oprit...
am lăsat lucruri neterminate.
Nu am de gând să vă părăsesc, vă promit asta.
Niciodată nu voi părăsi acest loc.
Te aşteptăm pe scări.
Nu am de gând să fug.
Vreau să vorbesc cu tine.
Nimic.
Trebuie să fi plecat.
Spune-mi, ce vrei?
Pe Jacinto.
Adu-mi-l.
Înţeleg.
Te voi ajuta.
Jaime! L-am văzut pe Santi! Mi-a spus ce doreşte!
A trebuit să-i zdrobesc degetele bătrânului.
Chiar şi mort, e atât de încăpăţânat.
Grăbiţi-vă! Haideţi!
E ceva aici!
Marcelo! Dă-te la o parte!
Nemaipomenit. Nu a fost o pierdere de timp.
Ăsta e al tău, nu-i aşa?
Trebuie să ieşim de aici.
Unul din noi trebuie să se urce până la fereastră.
Şi apoi să deschidă uşa.
Şi apoi ce?
Ce se întâmplă?
Ţi-e frică?
Îmi este, cretinule.
Nu eşti rănit, ca Bufniţă.
Nu sângerezi, nici măcar nu eşti rănit.
Santi e mort.
Jacinto l-a omorât.
Dacă stăm aici, ne ca omorî pe toţi.
Vreţi să stăm şi să aşteptăm?
Crezi că ne va lăsa să plecăm?
Ei au puşti.
Sunt mai mari ca noi şi mai puternici.
Da, dar noi suntem mai mulţi.
Aşteaptă!
Aşteaptă. Vezi dacă încă lucrează.
Du-te.
Bine.
Galvez, te-ai lovit?
Puţin.
La naiba!
Priveşte!
Nu-i nimic aici decât suveniruri, fotografii! Nişte porcării!
Unul dintre noi trebuie să iasă afară şi să se ducă după Galvez.
Cine se oferă?
Eu.
Nu, nu tu. Eu sunt mai slab.
Cine a deschis-o?
Dr. Casares a deschis uşa.
Mi-a spus că eu am să fiu bine, iar voi trebuie să fiţi curajoşi.
Nu-i nici un aur aici! Mă auzi?
Tu şi ideile tale fanteziste!
La naiba!
Aur, aur..un rahat!
Tatăl meu.
Era din Canada.
A fost contabil.
Mama mea era din Toledo.
Şi ăsta sunt eu.
Nu se vede prea clar, pentru că m-am mişcat.
Dar ăsta sunt eu.
Plecăm mâine.
Pig, crezi că fratele tău din Portugalia ne-ar putea ajuta?
Nu avem prea mult timp.
Ce singur e un prinţ fără regat...
un om fără prietenie.
Jacinto, 1925, în Malaga.
Am văzut aurul.
E aici.
Trebuie doar să-l căutăm.
Îl vom găsi şi mâine vom arde totul.
Şi băieţii?
Nu au părinţi.
Nu au pe nimeni. Cine le va duce dorul?
Suntem în război.
O picătură într-un ocean.
Uite ce, Jacinto.
Arde locul, omoară-i pe băieţi, nu-mi pasă.
Dar mâine plecăm de aici.
- Am nevoie de lucrurile din maşină. - Grăbeşte-te.
Voi avea nevoie de ajutor.
Haide, Pig.
Eşti nebun, tâmpitule!
La naiba cu tine!
Nu, la naiba cu voi! Totul rămâne pentru mine!
Ticălosule!
Ce bună glumă!
Calvez, du-te acolo.
Puşca, Jaime, puşca.
Santi...
Ce este o fantomă?
O tragedie condamnată să se repete din nou şi din nou?
Poate o clipă de durere.
Ceva mort care pare să fie viu.
O emoţie suspendată în timp.
O fotografie obscură.
O insectă prinsă într-un chihlimbar.
O fantomă.
Asta sunt.
Released @AreaFiles.org
Traducerea şi adaptarea: LOVENDAL E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com