Det finns många berättelser om Michael Sullivan.
Vissa säger att han var en hygglig man.
Vissa säger att han inte hade nåt gott alls i sig.
Jag tillbringade sex veckor med honom -
- vintern 1931.
Detta är vår berättelse.
Tack så mycket! Tragisk olycka, läs allt om den!
Köp tidningen här! Endast fem cent!
Tack, mr Miller.
Jag hjälper dig med det senare.
Gå och hämta din far.
Pappa?
Middagen är klar.
Tack.
Himmelske Fader, välsigna oss -
- och dessa dina gåvor. Amen.
- Michael? - Sir?
Det är en likvaka. Jag vill inte se tärningarna.
Nej, sir.
Hej.
- Jag vill inte gå.
- Kom, det är ingen fara. - Jag är rädd.
Isen bevarar kroppen.
Vem har en kram åt en ensam gammal man?
Få se nu, vem är vem? Hjälp mig inte.
- Peter och Michael. - Nej!
Annie, Mike, trevligt att träffas.
- Har ni med er det nödvändiga? - Ja.
Om ni ursäktar, har jag brådskande affärer med dessa unga män.
- Ja! - Vi vinner!
Ring polisen, jag känner igen fifflare när jag ser dem.
- Jag fifflar inte, gamling. - Betala honom.
Uppför trappan, i kavajfickan.
Innan jag ändrar mig!
- Hallå? - Hallå.
Vilken Sullivan är du?
- Michael, sir. - Sir? Kalla mig inte sir.
Jag är inte din far.
Nej, mr Rooney.
Kalla mig Connor.
Kalla mig farbror Connor.
Vad vill du?
Mr Rooney bad mig hämta hans kavaj.
Kom tillbaka senare.
Jag är upptagen.
Ja... sir.
Hallå, hallå.
Jag vill välkomna er alla till mitt hem.
Det är skönt att ha så många vänner i huset igen.
Sedan Mary dog -
- har det bara varit jag och min pojke som springer runt i rummen.
Jag hade förberett ett tal, men det vore -
- oärligt av mig att säga att jag kände Danny väl.
Det sårar oss alla när vi förlorar en av de våra.
Jag ska berätta vad jag minns. Finn minns också det här.
Danny i fotbollslaget i high school.
En finalmatch, med sex poängs underläge och tio sekunder -
- och fyra yards kvar, tacklar Danny sin egen quarterback.
Vi gör alla misstag. Det ska Gud veta.
Vi dricker till Dannys ära.
Vi hoppas att han kommer till himlen -
- åtminstone en timme, innan Djävulen får veta att han är död.
- Amen. - För Danny!
Nu vill jag be en god och pålitlig vän -
- Finn McGovern, att säga några ord.
Ord som säkert blir mer poetiska än mina.
Kom hit.
Tack, John.
Min bror Danny var inte klok.
Inte heller vänlig.
Och med sprit i kroppen var han en riktig plåga.
Men han var lojal och modig.
Och han yttrade aldrig en lögn.
Han skulle gillat den här festen.
Jag och min familj vill tacka vår generösa värd.
Vad vore den här staden utan John Rooney?
Jag har arbetat åt dig i många år nu, John.
Nästan halva mitt liv.
Och vi har inte haft en enda dispyt.
Jag har insett att du styr den här staden -
- så som Gud styr världen.
- Du ger och du tar. - Ljuvligt. Ett ljuvligt tal.
När jag begravt min bror ska jag ta hand om dig.
Visst, Finn. Visst.
Ta hand om oss alla.
Åk hem och sov.
- Mår han bra? - Ja, han mår fint.
Han har bara druckit för mycket.
Jag ska prata med honom.
- Ta med dig Mike. - Nej, pappa...
Ta med dig Mike!
Prata bara. Inget mer!
Varför ler du alltid?
För att allt är så jävla hysteriskt.
Michael.
Vad?
Jag hade en mardröm. Den handlade om mr Rooneys hus.
Det är bara ett hus.
Ett stort hus.
Fortsätt sova nu.
Är mr Rooney lika rik som the Babe?
Rikare.
Är vi rika?
Nej, dummer.
Vad jobbar pappa med?
Han arbetar för mr Rooney.
Varför?
Pappa hade ingen far -
- så mr Rooney tog hand om honom.
Det vet jag. Men vad jobbar han med?
Han utför uppdrag åt mr Rooney.
De är mycket farliga. Därför har han sin pistol.
Ibland skickar presidenten honom på uppdrag.
Pappa var krigshjälte.
- Du hittar på. - Det gör jag inte!
Allt är så jävla hysteriskt.
Peter, jag kan inte komma på din konsert ikväll. Jag ska arbeta.
Arbeta med vad?
Se till att du får mat på tallriken, unge man!
Rensa tallrikarna, pojkar.
Du är en bra grabb.
- Vill du smaka? - Nej.
Vi ska väl bara prata med honom?
Visst.
Missförstå mig inte, Finn. Jag känner med dig.
Men det betyder inte att du kan säga vad som helst.
Du och min pappa har känt varandra länge -
- och han är en rättskaffens man.
Vad säger du?
Kom igen, Finn.
Gör det här enkelt!
Vi hör dig inte.
- All right. - Bra.
Tack.
Jag är ledsen för din förlust och för det här missförståndet.
Och jag är ledsen att din bror var en jävla lögnare!
- Min bror var ingen lögnare! - Ursäkta mig?
För att skydda min familj och behålla mitt jobb, ska jag vara tyst.
Men tro inte att jag inte vet, att det är nåt som pågår.
- Och jag tänker ta reda på vad det är. - Vad pågår?
Ta det lugnt.
Lugn.
Vi pratar bara. Säg till din far, att min bror aldrig stal från honom.
Jag har kollat siffrorna. Han sålde inte sprit till nån. Allt finns redovisat.
- Om han sålde den, var finns pengarna? - Hur fan ska jag veta det?
- Har du kollat i madrassen? - Du kanske ska kolla din.
Nån har låg moral här. Tycker du inte det, Mike?
Min älskade far ordnar din brors -
- livs likvaka, och det här är ditt tack?
- Vilken ohygglig värld det är. - Du tror att du är så smart.
Tror du inte vi vet? Du har tillbringat så mycket tid i Chicago...
Vad sa du?
Nu sticker vi!
Herregud, Connor. Vad fan tänkte du på?
Herregud.
Michael.
Är du skadad?
Såg du alltihop?
Herregud.
Du får inte berätta det här för någon. Förstår du?
Inte för någon!
Vem är detta?
En av dina?
Han måste ha gömt sig i bilen.
Kan han hålla tyst?
Han är min son.
Det duger för mig.
Ta med honom hem.
Jag ska nog gå.
Perfekt kväll för en promenad.
Vet mamma om det?
Din mor vet att jag älskar mr Rooney.
Vi hade ingenting.
Han gav oss ett hem. Ett liv. Vi står i skuld.
Förstår du?
Ja.
Följ med in då.
Pojkar, rensa tallrikarna.
- Jag gör det sen.
- Det är dags att gå till skolan. - Det är bara en tallrik!
Vad gör han här?
Michael gömde sig i bilen -
- när jag gav mig ut igår kväll.
Herregud, Mike.
Jag har pratat med honom. Det ska inte upprepas.
Mamma. Mamma!
Där är du ju!
Vår hemlighet, eller hur?
Jag pratar om tärningarna.
En hedervärd man betalar alltid sina skulder.
Och håller sitt ord.
Jag blir sen till skolan.
Hur är det med Michael? Mår han bra?
Jag har pratat med honom.
Han förstår.
Det är tufft -
- att se det för första gången. Men du klarade ju dig.
Man kan inte skydda dem i all evighet.
Om det inte var det här, skulle det bli nåt annat.
Naturens gång.
Söner sätts till världen för att bekymra sina fäder.
John har gjort klart att Finns operation -
- ska delas upp lokalt -
- mellan två territorier som John själv ska välja.
Jag vill passa på att tacka vår vän mr Rance -
- som tog sig tid att besöka oss.
Tack, Jack.
Mr Rance träffade John och mig tidigare för att -
- bjuda på fackföreningarna igen.
Och jag sa till mr Rance samma sak som förut.
Det män gör efter arbetet har gjort oss rika.
Vi behöver inte blåsa dem på jobbet också.
- Är det nåt annat som ska tas upp? - Ja.
Connor, har du nåt att säga angående igår kväll?
Jag vill be om ursäkt för vad som hände.
Särskilt till dig, pappa.
Två likvakor på en månad. Vad kan jag säga?
Vi förlorade en bra man igår.
Tycker du det är roligt?
Försök igen.
Jag vill be om ursäkt...
Du vill... be om ursäkt? Försök igen.
Mina herrar -
- jag ber om ursäkt.
Är allt klart vad gäller låntagarna?
Det finns för många obetalda skulder.
- Mike. - Ge mig namnen.
Säg vem jag ska besöka.
Tack, mina herrar.
Nu går vi upp.
Mike.
Pappa glömde ge dig det här.
Det är en påminnelse till Tony Calvino. Han är efter igen.
Följer du med?
Nej, jag har utegångsförbud ett tag.
Jag är ledsen för igår kväll. Det är jag.
All right.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag ska träffa Tony Calvino.
Jaså? Och vem är du?
Mike Sullivan.
Ja, sir.
Tänker du visitera mig
- Borde jag det? - Det vore lämpligt.
Det är den enda.
Det här stället tar knäcken på mig!
Varje kväll är det problem.
Ingen har några pengar, men alla är här och spenderar dem.
Det finns pengar till njutningar och flickor, men inte till mat.
Ibland misströstar jag om mänskligheten.
Jag kommer inte härifrån, men arbeten växer inte på träd.
Jag är boxare till yrket. Nio raka titlar.
Det är rekord i South Orange.
Jag skulle nog bli en bra livvakt.
Letar mr Rooney efter nån?
Nån som mig kanske? Kan du fråga honom?
- Visst. - Tack, mr Sullivan.
Jag uppskattar det.
Mr Calvino? Mr Calvino, Mike Sullivan är här.
- Helvete. - Han vill träffa dig.
- Helvete. Är han beväpnad? - Inte längre.
All right.
Släpp in honom.
Du stannar här.
Hej, hur fan är läget? Mår din pappa bra?
Ja.
Vad för dig hit? Jag tror inte det är för fitta.
- Ett brev till dig från mr Rooney. - Är jag efter igen?
- Ligger jag illa till? - Jag vet inte.
Michael!
Nej!
Nej! Herregud!
- Pappa, jag är ledsen. - Din dåraktiga...
Ungen skulle snackat. Jag är ledsen.
Åt helvete med dig. Åt helvete med dig!
Jag förbannar dagen då du föddes!
Jag förbannar den!
Du!
Herregud.
Herregud, hjälp oss.
Gud hjälpe oss.
Detta är inte vårt hem längre.
Det är bara ett tomt hus.
Stanna här och håll dig gömd.
- Gå inte pappa. Gå inte. - Michael -
- imorgon när de märker att vi är borta kommer de att leta efter oss.
Jag måste skydda dig nu.
Snälla pappa.
Ta den här.
- Nej, jag vill inte. - Ta den.
- Jag vill inte. - Ta den, pojke! Du har sex skott.
Är jag inte här om en halvtimme går du till pastor Lynch och berättar allt.
Gå inte till fader Calloway!
Jag har inget att säga dig, mr Kelly.
Men jag har nåt att säga dig, Mike.
Sätt igång.
Vad är det där?
25.000 dollar. Mr Rooney vill att du ska veta, att det finns mer om du behöver!
Du har vänner på Irland, Mike. Ta med dig Peter.
Jag kan inte ta med Peter.
Han är död.
- Var är Connor? - Han gömmer sig.
- Var? - Det kan jag inte berätta, Michael.
Tror du det gör nån skillnad att jag har en pistol mot huvudet?
Om jag berättar är jag ändå död. Det är vi båda.
Tänk efter, Mike. Var inte dum. Jag är bara budbäraren.
Ge då mr Rooney ett meddelande från mig.
Vad då?
Ge mig pistolen.
Vart ska vi?
Till Chicago.
Där finns en man som styr saker.
Jag har jobbat för honom.
Vi måste få veta var han står.
Försök sova lite.
Jag vill att du väntar här.
- Visst. - Det tar inte lång tid. Går det bra?
- Ja, det går bra. - Duktig pojke.
- Hej, Mike. - Hej, grabbar.
Trevligt att se dig. Vi hörde vad som hände. Hur mår du?
Jag måste prata med mr Nitti.
- Han är väldigt upptagen. - Jag kan vänta.
Ta med honom upp.
Genast, sir.
Ledsen att du fick vänta, Mike. Kom in.
Vi har hört vad som hände.
Herregud. Jag är ledsen, Mike.
Tack för att du tar emot mig, mr Nitti.
Varsågod och sitt.
- Vill du ha kaffe? - Nej.
- Säkert? - Ja, tack.
Vad kan jag hjälpa dig med, Mike?
Jag vill arbeta för dig.
Det var intressant.
Och i gengäld vill jag att du blundar. För vad jag måste göra.
Och vad är det?
Döda mannen som mördade min familj.
Skulle ett lik till göra nån skillnad?
Det är ett bra erbjudande, mr Nitti.
Jag skulle bara arbeta för dig och du vet att jag gör ett bra jobb.
Jag respekterar dig, Mike.
Vi skulle inte vilja nåt hellre än att ha dig anställd. Men inte på det viset.
Det du ber om är omöjligt.
Är det?
Jag ska förklara nåt som du inte förstått.
Under alla dessa år har du skyddats -
- av människor som bryr sig om dig.
Samma människor skyddar dig nu. Även jag.
Om du genomför det här så -
- är du alldeles ensam.
Och lojalitet och förtröstan kommer inte att finnas för dig.
Mike, du kommer inte klara det. Inte ensam.
Och inte med en liten pojke.
Skyddar du redan honom?
Vi skyddar våra intressen, Mike.
Jag körde hela natten för att träffa dig.
Jag uppskattar det. Nu tycker jag att du ska köra tillbaka.
Åk hem, Mike. Åk hem och begrav din fru och ditt barn.
Med vår välsignelse.
Det blir inte så enkelt.
Hörde ni?
Pappa, lyssna på mig. Han är i huset.
- Du kan avsluta det här nu. Ta honom. - Connor, gå upp.
Gud hjälpe mig.
Gud hjälpe mig. Vad ska jag göra?
Tänk objektivt.
Och fatta ditt beslut.
Vad skulle du göra om Sullivan var vem som helst?
Gud hjälpe mig.
- Gör det snabbt. - Och ungen?
Nej, för guds skull.
En dag blir ungen en man, tror du inte han minns då?
Inte ungen, sa jag.
All right.
Jag vet vem jag ska ringa.
En kille som jobbat för oss innan.
Han har talang.
Ursäkta mig! Pressen!
Han våldtog min fru!
Du trampar på bevismaterialet!
Två minuter.
Visst, mr Maguire.
Harlen Maguire. God kväll, mr Nitti.
1600.
1600 dollar är mitt pris, mr Nitti.
Och jag får förtjänsten från bilderna.
Har aldrig träffat honom
Men jag känner till honom.
Reser han ensam?
Hur gammal?
Vad ska jag göra med ungen?
Det gör jag.
Tack.
Minns du moster Sarah? Din mammas syster?
Hon bor i Perdition. Du får bo där.
Var ligger det?
Precis vid sjön.
Vi var där en gång, när du var fyra eller fem.
Det är vackert där.
Minns du?
Stället med hunden.
- Hallå? - Sarah.
Mike, tack gode Gud.
Jag ville bara säga att vi mår bra.
Var är ni?
Vi är på väg hem till dig, om det går bra?
Självklart. Jag är där om två dagar.
Hur mår Michael?
- Han mår bra.
- Hur var det? - Mike...
Vi ses snart.
- Telefonist? - Ja, sir.
Samtalet bröts. Kan du återkoppla mig?
Är du hungrig?
Nej.
Det kanske är sista krogen på ett tag. Du borde äta nåt.
Jag är inte hungrig.
Jag vill bara läsa.
- Seg natt? - Skojar du? Det här är högtrafik.
- Vad vill ni ha? - Har ni nån special?
Allt är speciellt.
- Verkligen? - Allt utom maten.
Allt utom maten?
- Du borde ju stå på scen. - Som om jag inte visste det.
Ge mig honungskyckling och svart kaffe.
Det ska bli.
Bryr er inte om mig, sir.
Det är ett fritt land. Det var det i alla fall.
Nej tack, sir.
Är det där ditt yrke eller nöje?
Både och, antar jag.
Att få betalt för det man älskar. Är inte det drömmen?
Jag antar det.
Själv då?
Jag är försäljare. Maskindelar.
Maskindelar.
- Så underbart. - Det är det verkligen inte.
- Vem arbetar du för? - Kan du hålla en hemlighet?
Jag är från pressen.
Vilken tidning?
Alla möjliga. Jag är sällsynt.
Varför det?
Jag knäpper de döda.
Döda kroppar alltså. Jag dödar dem inte.
Det hoppas jag!
De har alltid fascinerat mig. Deras utseende.
- Har du sett nån? - Ja.
Synd för dig.
Hemsk upplevelse.
Det får en att känna sig levande. Eller hur?
Det skålar jag för.
Det där får en att svettas, va?
Ja, och pissa också.
Ursäkta mig, frun. Kan du hjälpa mig?
Ta det lugnt!
- Tack, Ruby. - God kväll.
Jag glömde lämna dricks.
- Ner med dig! - Varför?
Ner med dig!
Vad tror du att du...
Kom ut ur bilen!
Kom ut ur bilen! När jag säger att du ska ducka så duckar du.
Ställ inga frågor. När jag säger att vi ska äta, så följer du med mig.
Hädenefter lyssnar du på mig. Eller så tar du hand om dig själv!
Jag kan ta hand om mig själv! Du ville ändå aldrig ha mig med.
- Du tycker det som hände var mitt fel! - Sluta nu, Michael.
Det var inte ditt fel.
Inget av det här är ditt fel!
- Ta mig bara till moster Sarah. - Jag kan inte ta dig dit.
Inte nu.
- Varför inte? - Han vet att vi ska dit.
Vad ska du göra då?
Något jag inte kan göra ensam.
Du måste lyssna på mig nu.
Annars är vi båda döda.
Jag måste få Capone att överge Connor.
Det finns en sak Chicago älskar mer än -
nåt annat, nämligen pengar.
De har banker överallt. Vi måste hitta dem och ta pengarna.
- Tänker du hjälpa mig? - Ja.
Då måste jag lära dig nåt.
- Vet du vad kopplingen är? - Visst vet jag det.
- Vad är kopplingen? - Den kopplar.
Visst, den kopplar. Vilken av pedalerna är kopplingen?
Det där är gasen.
Gasen. Jag ska visa dig.
Där är kopplingen. Den kopplar.
Nu försöker vi igen.
Släpp gasen, koppla, växla, gasa.
Växla.
- Får jag föreslå en sak? - Nej.
Jag sköter det här.
70 km i timmen, det är lite för snabbt.
Se upp för traktorn, Michael.
Michael, se upp för traktorn!
Se upp för traktorn. Se upp för traktorn!
- Vi klarade det. - Ja, vi klarade det.
Inga fler ursäkter, det har jag redan sagt...
- Ursäkta mig, jag söker en mr McDougal. - Ett ögonblick.
Vilken trevlig överraskning.
Jag förväntade mig ingen mer insättning förrän i slutet av månaden.
Jag vill faktiskt göra ett uttag. Jag vill bara ha svarta pengar.
Allt ni har som är Capones och utanför räkenskaperna. Öppna kassaskåpet.
Du är galen. De kommer få reda på vem du är.
Namnet är Sullivan. Ska jag bokstavera det?
Öppna nu.
De dödar dig. De är odjur.
Det menar du inte? Lägg i dem.
Här är till dig.
Se det som hanteringskostnad. Säg till Chicago att jag tog dem.
Men om jag får läsa i tidningarna att några oskyldiga bönder -
- blev ruinerade av en hjärtlös bankrånare så blir jag inte glad.
God eftermiddag.
Litar du verkligen på att jag håller tyst?
Lita alltid på en bankdirektör.
Det är ingen brådska.
- Kaffe? - Tack.
Vad gör ni här ute i obygden?
Vi är bankrånare.
Vi är bara på genomresa.
När får jag min del av pengarna?
Hur mycket vill du ha?
200 dollar.
Okej. Överenskommet.
- Kunde jag ha fått mer? - Det får du aldrig veta.
Kom igen. Kom igen!
Hur mycket tog de?
Hur mycket?
Svara på det här. Vad betalar vi dig för?
- Var är min far? - Vad fan är det här?
Varför talar ingen med mig? Jag känner mig som en jävla fånge.
Jag sa ju att du inte är nån fånge. Du är beskyddad.
- Det är vad din far vill. - Jag kan ta hand om mig själv.
Nej, det är det du inte kan.
Du är en stor baby, som inte kan skilja tummen från kuken.
Dra åt helvete.
Den enda anledningen till att du lever, är att du är John Rooneys son.
Du är lite kortsynt, Frank.
Min far är en gammal man.
Jag är framtiden.
Tala aldrig så till mig igen.
Maguire? Gör vad du måste! Hitta dem.
Jag är ledsen, mr Sullivan, det finns inga pengar.
Du kan få pengar, men...
...inte Chicagos pengar.
De tog ut allt för två dagar sedan.
- Vem godkände det? - Revisorn.
Vad heter han?
Detta är mr Rance i bröllopssviten.
Innan ni gratulerar mig så finns det ingen mrs Rance här med mig -
- och det är jag glad för. Lyssna noga -
- för jag är på dåligt humör.
Jag säger bara det här en gång.
Jag vill ha ett kokt ägg. Löskokt.
Pappa, kan vi sova på ett motell i natt, istället för i bilen?
Ja, det vore trevligt.
Hur många dagar till vill du ha mig, herrn?
Kan vi dra för persiennerna?
Jag kan inte sova när det är så ljust.
Om du ser nåt, så tuta två gånger.
Gå inte ur bilen, oavsett vad som händer.
Hej då.
- Redo? - Jag är redo.
Ja, sir. Genast, sir.
Löskokt.
Det är öppet.
Högsta betyg för tempo, inget betyg för matlagning.
Vad kallar ni det här, om jag får fråga?
Lägg ner den.
- Mr Sullivan. - Mr Rance.
Hur hittade ni mig?
Detta är stans bästa hotell. Du är så noggrann.
Sannerligen, mr Sullivan.
Får jag be er sänka vapnet?
Tack. Vad vill ni ha?
Information.
Jag kan inte ge er papperen.
All right, all right.
De är i det andra rummet.
- Här inne. - Ta hit den.
Jag ser inte.
Vad ska ni åstadkomma genom att lägga er i våra affärer?
- Det här handlar inte om era affärer. - Allt är affärer. Det har ni inte insett.
Och i affärer måste man ha nåt att erbjuda.
Och ni, mr Sullivan, har inget att erbjuda.
Särskilt inte till någon som Connor Rooney.
Jag förstår inte.
Startklockan för Wall Street.
Kom igen, öppna den.
Vilken är det?
Nej, inte den.
Den har jag redan provat.
Jag får börja om.
Du har ett försök till!
Här är den.
Jag mår bra. Titta på vägen!
Pappa! Pappa, mår du bra?
Pappa!
Hjälp!
Hjälp oss!
Hjälp!
Hjälp oss!
När ger ni er av?
Vi har stannat länge nog.
Vi vill inte vara till besvär.
Inga besvär så här långt.
Han arbetar bra.
Har ni några barn?
Nej.
Vi träffades för sent.
Han avgudar er.
Ni ser det inte.
Hallå.
Jag hade en mardröm.
Vill du berätta om den?
Kom in. Sätt dig -
- om du vill.
Matte?
Ja.
Jag har alltid avskytt det.
Jag också.
Vad gillar du?
Vilka ämnen gillar du... Gillade du i skolan?
Bibelhistoria kanske.
Varför?
Jag gillar berättelserna.
Peter var duktig på matte.
Var han det?
Tyckte du om Peter mer än mig?
Nej.
Nej, Michael.
Jag älskade er lika mycket.
Men du var...
Du var annorlunda mot mig.
Var jag det?
Det kanske var för att Peter var en så rar pojke.
Och du...
Du var mer som mig.
Och jag ville inte att du skulle vara det.
Jag menade inte att vara...
...annorlunda.
Okej.
God natt, pappa.
God natt.
Michael, vakna. Packa dina saker.
Vi åker.
Vi lämnade nåt åt er.
Hej, John.
Du är smart, Michael.
Jag vill prata.
Här?
Där nere.
Jag trodde inte att jag skulle se dig igen.
Läs det här.
Connor har stulit från dig under flera år.
Han har konton öppna under döda mäns namn.
Män som McGoverns.
Jag hjälpte honom att döda Finn, för att fylla hans egna fickor.
Jag trodde att jag jobbade för dig, men det gjorde jag inte.
Tror du att jag skulle ge upp min son?
Han förrådde dig!
Jag vet.
Lyssna på mig nu.
Jag försökte undvika mer blodspillan. Du ville inte godta det -
så jag gjorde vad som var nödvändigt. Jag har alltid älskat dig som en son.
Och nu säger jag till dig. Åk härifrån innan det är för sent.
Tänk efter.
De skyddar honom nu, men när du är borta behöver de honom inte längre.
- Detta slutar med att Connor dör. - Kanske det.
Men du ber mig -
- att ge dig nyckeln till hans rum så att du kan gå in -
- och skjuta honom i huvudet. Det kan jag inte göra.
- Han mördade Annie och Peter. - Alla i detta rum är mördare.
Michael, öppna ögonen.
Detta är livet vi har valt. Livet vi lever.
Bara en sak är säker. Ingen av oss kommer till himlen.
Michael kan göra det.
Gör då allt för att se till att det blir så.
Åk härifrån, jag ber dig.
Det är enda utvägen.
Och om jag åker?
Då ska jag sörja...
...sonen jag förlorade.
Vad tänker du göra?
Bara en sista sak, sen är det klart.
Gå och lägg dig igen, Michael.
Jag är glad att det är du.
Jag förstår.
Men du måste försäkra Al om att det är över sen.
Hotell Lexington, rum 1432.
Är det där huset?
Det är det.
Jag visste att där fanns en hund.
Sarah? Det är jag, Mike. Vi är här.
Le.
Ge mig pistolen.
Michael.
Michael -
- gör inte så här.
Ge mig pistolen, Michael.
Kom igen.
Ge mig pistolen.
Jag kunde inte göra det
Jag vet.
- Pappa. - Förlåt mig.
Förlåt mig. Förlåt mig.
Förlåt mig.
Pappa.
Pappa!
Pappa! Pappa!
Jag förstod då, att min fars enda rädsla -
- var att hans son skulle följa samma väg.
Det var sista gången jag höll i en pistol.
Folk tror alltid att jag växte upp på en gård.
Och på sätt och vis, så gjorde jag nog det.
Men jag levde ett helt liv innan dess.
De där sex veckorna på väg.
Vintern 1931.
När människor frågar mig om Michael Sullivan var en god man -
- eller om han inte hade nåt gott alls i sig -
- så svarar jag alltid samma sak.
Jag säger bara -
- att han var min far.
www.SweSUB.nu