Kaksi vuotta sitten,
ennen kuin edes tiesin olevani noita,
oli viimeinen kertani Halloweentownissa.
Äitini Gwen,
mummini Aggie,
siskoni Sophie
ja veljeni Dylan sekä minä liityimme kaikki yhteen -
ja käytimme Cromwellin noitaperheen voimia kukistaaksemme Kalabarin,
pahan velhon, joka on ollut ihastunut äitiini teini-iästä asti.
BUSSIPYSÄKKI
Halloweentown oli iloinen paikka,
jossa erikokoiset ja -muotoiset ja eri lajeja edustavat olennot,
joista jotkut olivat hyvinkin outoja,
voivat elää rauhassa ja yhteisymmärryksessä.
Sen jälkeen kun pelastimme Halloweentownin,
mummi päätti jättää mukavan kotinsa siellä -
ja muuttaa luoksemme kuolevaisten maahan.
Nyt on jälleen halloween-yö,
ainoa ajankohta, jolloin voimme kulkea vapaasti Halloweentowniin.
Ajattelen usein Halloweentownia.
Pohdin, kuinka se on muuttunut.
Mummi sanoo, että asiat muuttuvat Halloweentownissa aina.
Meidän kodissamme mikään ei ole muuttunut.
Äiti ja mummi riitelevät taas.
Miten juhlat sujuvat?
Välttelen niitä.
Miksi? Mikä on vialla?
Marnie, isoäiti haluaa sinun tulevan alakertaan.
Vain yksi per asiakas.
Kyllä, hattuja riittää kaikille.
Älkää tapelko. Noidat eivät tappele.
Jos haluatte olla oikeita noitia ja velhoja,
tarvitsemme teille luudat, eikö vain?
Tässä näin.
Taikaa ja luutia kaikille. Siinähän sinä olet, kultaseni.
Tulit juuri oikeaan aikaan, Marnie.
Voisit viedä pienet juhlijamme -
kierrokselle taloon.
Mummi, luulen ettei se ole hyvä idea.
Miten niin? Voi pahus.
En voi antaa äitisi pilata iloani vuoden jokaisena päivänä.
- Äiti. - Hei, kultaseni.
Yritän kaiken aikaa estää sinua käännyttämästä tyttäriäni minua vastaan.
Nyt alat käännyttää myös naapuruston lapsia.
Äiti, me emme käänny sinua vastaan.
Kultaseni, jos haluat luopua juuristasi,
se on sinun asiasi,
mutta jonkun on otettava paikkani Cromwellin suvun johdossa.
Tiedän Marnien -
pystyvän siihen.
Tai minun. Minäkin olen hyvä.
- Se on aivan totta. - Naamiaiset ovat ohi.
Täällä päin on omenoiden ongintaa.
Se on hauskaa. Mene kokeilemaan.
Toivottavasti olet tyytyväinen.
Enemmän kuin koskaan.
Menen mummin luokse.
Hei, Gort, oletko kotona?
- Mitä sinä haluat? - Hei, Gort.
Pyydän kaikilta pientä lahjoitusta Halloweentownin koulua varten.
Unohda tuo, Astrid.
En harrasta hyväntekeväisyyttä.
Astrid, olet ikuinen optimisti.
Eikö tuo olekin Gort?
Se, joka varastaa sukkia?
Ei hän niitä varasta.
Hän vetää niitä magneetin lailla puoleensa.
Kaikki, minkä tässä universumissa kadotamme,
kuten toinen sukka,
palapelin viimeinen pala,
korvakoru, jonka juuri laskit kädestäsi,
ne kaikki päätyvät Gortin pihamaalle.
Hän ei ole itse valinnut osaansa.
Katso, tuossa on Benny.
Miksi et mene Halloweentowniin tänä iltana, kun portti on auki?
Tiedän, että ikävöit Astridia ja Bennyä sekä muita ystäviäsi.
Kun on ollut vuoden poissa,
muutamaksi tunniksi palaaminen -
on vaikeampaa kuin se, ettei palaa ollenkaan.
Odotan seuraavaan Halloweeniin,
jolloin vien Marnien sinne vuodeksi.
Mutta eikö vuosi Halloweentownissa tunnu sadalta vuodelta hänelle?
Cromwellin suvun johtajuuden ottaminen vaatii sitoumusta.
Hän ei voi asua molemmissa maailmoissa.
Hänen täytyy valita.
Oi, katso. Tuossa on Luke.
Eikö hänestä olekin tulossa komea nuori peikko?
Katsohan, hän...
Mikä on vialla, kultaseni?
Joku on tulossa.
Kuka?
En tiedä.
Seuraa minua.
Minä en ole kutsunut ketään.
Tule, mummi. Piiloudutaan.
Ja tee se juttu ovellesi.
Sen ei pitäisi näkyä, kun meillä on vieraita.
Sinun äitisi sääntöjä.
- Äiti. - Mitä?
Minä en ole kääntymässä sinua vastaan.
Rakastan sinua.
Mutta minä olen noita.
En voi vain olla olematta.
Anteeksi, että suutuin.
Se on vain niin turhauttavaa.
Minäkin haluan sinun oppivan osaamani taidot.
Taikuus voi antaa sinulle kaiken, mitä toivot,
mutta mikään ei ole minkään arvoista, kun saa kaiken toivomansa.
Sen isäsi opetti minulle.
En käytä taikuutta kaikkeen.
En käytä sitä kokeissa.
Hyvä on.
Oli yksi matematiikan koe.
Et voi valita kaikkea.
Jos menet Halloweentowniin, on elämäsi siellä.
Sen jälkeen olet muukalainen tässä maailmassa.
Kop, kop.
Yllätys.
Toivottavasti en keskeyttänyt mitään.
Isä, löysin heidät.
Hei, olen Alex. Tämä on poikani Cal.
Muutimme juuri naapurustoon, ja kuulimme juhlistanne.
Tervetuloa naapurustoon. Olen Gwen, ja tämä on tyttäreni Marnie.
Hei.
Jos kaikki noidat olisivat yhtä kauniita kuin sinä, olisi maine parempi.
Voi kiitos.
Laitanko nuo pakastimeen?
Kuinka haluat. Toin ne teille juhlia varten.
Toivottavasti pidät limestä. Vihreä on lempivärini.
Aivan.
Tuleeko muukin perheesi?
Ei, me olemme kahden Calin kanssa.
Lime on oikein hyvää.
Hyvä.
Täällä on vohveleita.
Anna minun auttaa sinua.
Rrarr!
Tuo on Cindy.
Aivan.
Täällä on vähän täyttä. Haluatko esitellä paikkoja?
Tottakai. Mennään tännepäin.
Tässäpä tämä.
Milloin muutit tänne?
Itse asiassa tänä iltana.
Niinkö? Ja isäsi antoi sinun tulla juhliimme?
Eikö pitäisi purkaa tavaroita?
Ei, isäni ei huolehdi tuollaisesta.
Hän antaa minun huolehtia itse.
Onko kukaan pyytänyt sinua -
lukion naamiaisiin?
Miten niin? Haluatko sinä pyytää minua?
Se riippuu siitä, olisiko se naurettavaa.
Eihän sinulla ole edes asua.
Minä en oikein välitä halloweenista.
Mutta pukeutuminenhan on juhlan idea.
Hirvittävin puku voittaa palkinnon naamioiden riisumisen jälkeen.
Olisiko se palkinto suudelma?
Tuo on ällöttävää.
Kun muutimme tänne viime vuonna,
sain viimein oman huoneen.
Mitä?
Yleensä huoneet näyttävät asukeiltaan.
Huoneesi ei näytä sinulta.
Mitä tarkoitat?
Vaikutat epätavalliselta, mutta hyvällä tavalla.
Niin, huoneeni on melko tavallinen.
Äitini pitää tavallisesta,
luulisin.
Hän on siis pomo?
On täällä mumminikin huone.
Millainen se sitten on?
Näytän sinulle.
Oliko ovi tuossa aiemmin?
Tämä on salaisuus.
Vautsi.
Tämä on niin siistiä.
Koristeleeko hän sen näin joka halloweenina?
Hän on hyvin kiinnostunut noituudesta.
Noitiin liittyvistä tarinoista siis.
JODIYRTTEJÄ IHMISSUDEN KARVAA
Siltä vaikuttaa.
"Ihmissuden karvaa."
Tätä ei ole helppo saada.
Ei todellakaan, usko pois...
Tarkoitan, että niin tarinat kertovat.
Tiedätkö sinäkin näistä noitajutuista?
Jonkin verran.
Osaatko loitsuja?
Tottakai,
mutta ne ovat tietenkin vain leikkiä.
On yleisloitsuja, jotka kaikki noidat osaavat.
Tai näin olen kuullut.
On myös hyvin salaisia loitsuja,
jotka tietää vain se noita, joka ne keksi.
Tai velho.
Eikö miesnoitia kutsutakin velhoiksi?
Sinäkin olet siis lukenut aiheesta.
Olen vain katsonut elokuvia, Niistä ei paljoa opi.
Mummin mielestä noidat ovat väärinymmärrettyjä,
joten hän haluaa kertoa niistä.
TAIKUUDEN AAPINEN
Onko tuo loitsukirja?
Ei.
Tarkoitan,
että kyllä se tavallaan on,
mutta siihen ei saa koskea.
Älä viitsi. Eihän se oikea ole.
Ei niin,
mutta se kuuluu isoäidilleni,
eikä meidän pitäisi olla täällä.
Selvä.
Pidätkö jäätelöstä?
Totta kai.
Hyvä on.
- Kiitos. - Haluatko sinä, poika?
Itse asiassa ajattelin lähteä kotiin.
Minä taidan jäädä tänne auttamaan.
Jos se sopii?
En koskaan kieltäydy avusta.
Hei, Marnie,
en ilmoittautunut kouluun,
mutta kuulin, että lukiossa on suuret naamiaiset.
Voisin kuokkavierailla, jos keksin tarpeeksi hyvän asun.
Katsotaanpa.
Jos menet koulun oppilaan kanssa,
sinun ei tarvitse kuokkia.
Haen sinut tunnin päästä?
Sopii.
Jes!
Sinun tapaamisesi oli kaikkea sitä, mitä kuvittelinkin.
En näe ketään.
BUSSIPYSÄKKI
Yksi sinulle.
Ja tässä sinulle.
Missä minun on?
Se on tyhjä.
Ne ovat aina tyhjiä.
Taikaa piilee siinä, että silti vedämme sieltä esineitä.
Mummi, siellä on jotakin -
jo ilman taikaa.
Se on mahdotonta.
Olen pahoillani, lapset.
Luulen,
siinä oli kaikki.
Ihan minun tuuriani.
En voi uskoa.
Tämä on ollut minulla vuosisatoja.
Ei se ikinä ole tyhjentynyt.
- Tyhjentynyt? - Ei se mikään ihme ole.
Olet vetänyt sieltä joka päivä lepakoita, tanssivia luurankoja,
lumottuja rupikonnia, taikaan liittyviä aikakauslehtiä.
Unohtamatta sitä ilmavaivaista jättiläistä.
Se löyhkäsi.
Minulla on ikävä häntä.
Ei sisältö voi noin vain loppua. Se on yhteydessä kotiini Halloweentownissa -
kaikkine lumouksineen ja loitsuineen.
Ehkä minun pitäisi käväistä Halloweentownissa -
vain vilkaisemassa taloani.
Voinko mennä mukaan?
Unohda se, Sophie.
Äiti teki jo päätöksensä.
Kukaan meistä ei mene.
Voisin sanoa, että tarvitsen apuanne teknisen ongelman kanssa.
Haen takkini.
Tämä ei tule onnistumaan.
Anna minun hoitaa puhuminen.
Käytän parhaita suostuttelun lahjojani.
Kyllä se toimii.
Luulin, että välttäisimme vuotuisen perheriidan.
Hah.
Se, mikä tekee meistä meidät. Ymmärrätkö?
Kyllä. Yhtenä päivänä...
Kultaseni, vien tytöt ulos hetkeksi.
Sopiiko se?
Tottakai. Varmista vain, että...
Hetkinen. Minne ulos?
Kotiin vain. Palaamme tuossa tuokiossa.
Mitä sinulle kuuluu? Olen Aggie, Gwenin äiti.
Mukava tavata.
- Minä olen Alex. - Äiti.
Marnie tulee luokseni koko vuodeksi,
kun on päässyt lukiosta.
Eikö olekin mahtavaa?
Hän on onnenpekka.
Sophie sen sijaan jää minun kanssani.
Äiti!
On nukkumaanmenoaikasi. Menisitkö yläkertaan valmistautumaan?
Tulemme pian takaisin. Älä huolehdi.
Onko selvä?
Siinäs näet.
Äitisi voi olla kohtuullinen.
Vieraan pitäisi aina seurata perheemme keskustelua.
Jos hän haluaa yhteyden meihin,
käskekää hänen soittaa kuulokkeisiini.
Tarkoitat kai puhelintasi?
- Kuulokkeita. - Hyi.
Mitä nuo oikein ovat?
Ne ovat vähän kuin radiopuhelimia,
paitsi että ne toimivat kuin taika.
Paitsi että ne toimivat kuin taika.
Oho!
Niitä voi jopa käyttää kommunikaatioon -
kuolevaisten maan ja Halloweentownin välillä.
Keksin ne itse.
Eivätkö olekin söpöjä?
Tuskin meille ongelmia tulee,
sillä palaamme kotiin ennen keskiyötä.
Meidän on palattava tunnin päästä, sillä minulla on treffit.
En ole koskaan ymmärtänyt, miksi haluat roikkua internetissä.
Noidan kuvastimeni näyttää kaiken, mitä haluat tietää.
Eikö bussipysäkin pitäisi olla tässä?
Pitäisi.
Arnoldin on täytynyt unohtaa laittaa kyltti paikoilleen.
Hän kadottaisi päänsä, ellei vaimo laittaisi sitä hänen lounasrasiaansa.
Minä taion bussin esiin.
Hyvä.
Gestum ex alius mundus
nos te appello ut adduco domus!
Enkö sanonut sitä oikein?
Yritä uudelleen, tunteella.
Hyvä on.
Gestum ex alius mundus
nos te appello ut adduco domus!
Kai meidän sitten täytyy luoda portti itse.
Kuolevaisten maasta lähdemme nyt,
iltana kaikkien pyhien,
takaisin kaupunkiin olentojen.
Läpi portin hyppäämme.
Neljä tuntia keskiyöhön.
Meillä on hyvin aikaa.
Onko kukaan kertonut, että sinulla on kauniit vihreät silmät?
Ne ovat kuin kaksi lummetta kirkkaassa järvivedessä.
En halua olla liian päällekäyvä,
mutta haluaisitko olla seuralaiseni naamiaisissa?
- Lukion naamiaisissako? - Niin.
Ne on tarkoitettu vain oppilaille.
Eiköhän valvojille ole aina käyttöä.
Minulla on tekosyy nähdä sinut uudelleen.
Ei minulla ole edes asua.
Ei se mitään. Calilla on vaikka mitä kotona.
Löydämme varmasti jotakin sinulle.
Hyvä on sitten.
Tulen mielelläni.
Mahtavaa.
Nähdään sitten.
Nähdään.
Olin vain utelias.
Kiitos, että kävit.
Samoin sinulle.
On niin hyvä olla taas täällä.
Sophie oli oikeassa.
Minun todella piti päästä kotiin.
Olen ikävöinyt ystäviäni valtavasti.
Missä on keskusaukion kurpitsa?
Onko tämä jokin vitsi?
Kurpitsan katoaminen tietää -
Halloweentownin loppua.
Mitä täällä on tapahtunut?
Kaikki on harmaata ja tylsää.
Eikä vain ympäristö,
vaan myös olennot.
Odota.
Voitko kertoa, mitä täällä tapahtuu?
Minä haluaisin vain...
Astrid, oletko se sinä?
Olen Astrid.
Mitä sinulle on tapahtunut?
Mitä tarkoitat?
Olet muuttunut harmaaksi ja hienot housusi ovat tiessään.
Kenkäsikin. Oho!
Nämä ovat todella mukavat.
Käytännöllisyys on kengissä tärkeää.
Taidan ostaa useammat.
Voi, Astrid.
Varo vähän.
Katsoisit eteesi.
Ihan sama.
Inhoan tuota sanontaa.
Hetkinen.
Kultaseni.
Tunnenko sinut?
Haloo.
Ei voi olla totta.
Luke?
Kyllä.
Näytät aivan siltä kuin näytit Kalabarin loitsun alaisena,
silloin kun hän teki sinusta ihmisen.
Ihan sama.
Voitko lopettaa tuon?
Mitä on meneillään?
Miksi muutut harmaaksi?
Kaikille on käynyt niin.
En tarkoittanut sitä.
Se on jokin loitsu.
Loitsu?
Luuletko, että joku langetti loitsun Halloweentownin ylle?
Onko se mahdollista?
En ole varma.
Loitsu ei näytä muuttavan olentoja pelkästään harmaiksi,
vaan tarpeeksi kauan vaikutettuaan -
myös ihmisiksi.
Liioittelet, mummi.
Eivät ihmiset näin tylsiä ole.
Eivät.
Tämä on pikemminkin ihmisten irvikuva,
vähän niin kuin kuolevaisetkin tekevät pilaa meistä halloweenina.
Kuka langettaisi tällaisen loitsun?
En tiedä,
mutta joku yrittää tuhota kotimme.
Ei vaivuta epätoivoon.
Loitsujen peruminen ei ole kovin vaikeaa, eihän?
Ne pitää vain lausua takaperin.
Muistan jotakin loitsukirjastani.
Se oli jokin loitsu.
En ole nähnyt sitä vuosiin,
mutta se oli tämän kaltainen.
Mahtavaa, ehkä kirjastasi löytyy apu tähän.
Voimme ainakin yrittää.
Dylan?
Oletko siellä? Kuuletko minua?
Dylan, voitko vastata?
Dylan, kuuletko minua?
Oletko siellä?
Vastaisitko minulle?
Kuulen sinut. Mitä asiaa sinulla on?
Haluan sinun menevän huoneeseeni ja lukevan minulle loitsun kirjastani.
Minulla on kiire.
Voi ei.
Tee se vain nyt,
tai vuodan päiväkirjasi internetiin.
Et tiedä salasanaani.
Lyödäänkö vetoa, Rautapupu?
Hiljaa. Hyvä on, teen sen.
Rautapupu.
Minutkin olisi pitänyt päästää ulos.
Avaa nyt vain se ovi.
Olemme sisällä.
Oho!
Sainpas sinut kiinni.
Etsikää loitsukirja.
Se ei ole täällä.
Mitä tarkoitat? Sen pitäisi olla pöydällä.
Ei se ole.
Sen täytyy olla.
Ehkä mummi laittoi sen muualle.
Dylan, se on valtava.
Kuinka sen voisi laittaa väärään paikkaan?
Niinhän jättiläisenkin kanssa kävi.
Se haisuli piti piiloleikeistä.
Jonkun on täytynyt ottaa kirja.
Kävikö joku teistä huoneessani juhlien aikana?
- En minä. - Enkä minä.
Minä olin siellä muutaman minuutin.
Oliko joku siellä kanssasi?
Se poika, jonka tapasin. Cal.
Hän ei voinut viedä kirjaa. Hän oli kanssani koko ajan.
Tunsin hänen tulevan.
Hän varasti sen.
Sen täytyy olla joku muu.
Olemme olleet poissa melkein tunnin.
Vain sinä, mummi ja Sophie tietävät sisäänpääsyloitsun.
Lukitkaa huoneeni ovi.
Palaan takaisin ja jututan Marnien uutta ystävää.
Hän ei varastaisi mitään.
Hän on todella herttainen.
Tällä hetkellä hän on ainoa epäilty.
Lähdemme kaupungista olentojen,
tänä iltana kaikkien pyhien,
takaisin maailmaan kuolevaisten.
Läpi portin hyppäämme.
Portti ei aukea.
Juuri tätä pelkäsinkin.
Kuka langettikaan harmaan loitsun, tiesi sen vaikuttavan laukkuuni.
Hän tiesi, että tulemme tänne.
Tämä oli ansa.
Hyvin päätelty, Aggie.
Pärjäät hyvin.
Cal?
Täällä näin.
Cal?
Sinäkö langetit loitsun Halloweentownin ylle?
Juuri kuten loitsu oli kirjoitettu Aggien pikku loitsukirjaan.
Senkin tuhma tyttö.
Tiesin sen näyttävän tutulta.
Mutta sittenhän sinun täytyy olla...
Velho?
Hienoa, eikö olekin?
Sittenhän koko juttu,
sinun isäsi,
ja kierros talossa,
oli keksitty kirjan takia.
Olisin voinut varastaa kirjan koska tahansa.
Halusin sinun vain näyttävän, mitä tunnet välillämme.
Ja sinä näytit.
Sinä huijasit minua.
Pääset yli siitä.
Tarvitsen yhä seuralaisen naamiaisiin.
Unohda naamiaiset.
Haluan tietää, miksi...
Kalabar.
Mitä sanoit, kultaseni?
Ruusu.
Sinä annoit aina taian puhua puolestasi.
Olisi pitänyt tajuta, kun hän antoi ruusun.
Cal.
Olet Kalabarin poika.
Taisin periä isäni persouden Cromwellin noitiin.
En tiennyt, että Kalabarilla on lapsi.
Hän ei halunnut ihmisten tietävän.
Isä ja minä emme aina olleet yksimielisiä, mutta hän oli ainoa,
joka taisteli Cromwellejen valtaa vastaan Halloweentownissa.
Tuo on absurdia.
Cromwellit eivät käytä valtaa keneenkään.
Miksi sitten annoitte kuolevaisten ottaa Maan valtaansa,
kun meidän piti piilotella kuin rottien toisessa maailmassa?
Me äänestimme toisen maailman luomisesta, jotta voisimme elää rauhassa.
Kun isäni yritti tuoda Halloweentownin olennot -
takaisin hallitsemaan ihmisiä,
te Cromwellit käänsitte kaikki häntä vastaan -
ja tuhositte hänet!
Se on siis syy tähän.
Kosto.
Sano vain se,
ja avaan portin.
Sano mitä?
Lopeta äitisi totteleminen,
niin opetan sinulle asioita,
joita Aggie ei voisi opettaa sinulle ikipäivänä.
Hah!
Minua eivät sinun taikasi kiinnosta.
Sinä tahdot vain tuhota.
Harmaa loitsu on vasta alkua.
Loppuhuipennus seuraa kuolevaisten maassa keskiyöllä.
Mikä huipennus?
Liity seuraani ja ota siitä selvää.
Ei käy päinsä.
Laita se korvan taakse.
Palataan asiaan.
Olen pahoillani, mummi.
Mokasin pahan kerran.
Me kaikki teemme virheitä. Älä murehdi sitä.
Näytetään Calille, että Cromwelleja ei niin vain päihitetä.
Mutta miten?
Olemme loukussa täällä,
ja hänellä on loitsukirjasi.
Minulla on silti pari ässää hihassani.
Ensin meidän on palattava talolleni.
Luojan kiitos.
Taksi on yhä toiminnassa.
Matkalla voit soittaa veljellesi ja antaa hänelle tilannepäivityksen samalla,
kun me etsimme keinon murtaa tämän pahuksen loitsun.
Hyvä on.
Benny?
Tarvitsetteko kyydin?
Luulen, että tämä on Benny.
Voitko ajaa nopeammin, Benny?
Rauhoitu, Marnie. Olemme perillä.
Harmaaksi muuttuminen on tehnyt sinusta varovaisen kuskin, Benny.
Olemmeko tavanneet?
Kyllä, mutta viime kerralla olit pelkkää luuta ja nahkaa,
ilman nahkaa.
Kiitos kyydistä, kultaseni. Meillä on kiire.
CROMWELLIT
Tulkaa lapset, mennään sisään.
Mitä luulet Calin tekevän kuolevaisten maailmassa?
Hän selvästi vihaa ihmisiä isänsä tavoin,
mutta jos hän haluaa rikkoa Merlinin koodia,
joka estää loitsujen varastamisen toisilta,
voimme olettaa hänen pystyvän mihin vain.
Ei puhuta enempää ennen kuin olemme sisällä,
sillä vaikka hän yhä salakuuntelisi,
ei hän kuule meitä talossani.
Toivon, ettei harmaa loitsu ole muuttanut -
mitään.
Pidän sisustuksestasi.
En voi uskoa, että Cal teki tämän kirjasi loitsulla.
Emme voi peruuttaa sitä.
Olisin samaa mieltä,
jos kirjaa olisi olemassa vain yksi kappale.
Hän ei tiedä,
että niitä on kaksi.
Kaksi?
Ne ovat identtiset, kaksi täydellistä kopiota.
Otin tavallisesti käyttämäni mukaan kuolevaisten maailmaan,
mutta toinen on yhä täällä.
Jossakin.
- Etsitään se sitten. - Tehdään niin.
Onko se siellä?
Ei. Varohan.
Selvä. Ei.
Ehkä.
Tässä se on. Ei sittenkään.
Sinä voisit auttaa.
Minulla on nälkä.
Onkohan täällä mitään syötävää?
Ehkä se on tässä laatikossa.
Sen on oltava täällä.
Se ei ole täällä.
Entä tuolla?
Ei se siellä ole. Se ei mahdu sinne.
- Entä tämä? - Se on jokin toinen suuri kirja.
Voi hyvänen aika.
Ehkä se sitten on täällä.
Täällä sen täytyy olla.
Emme löydä sitä.
Mummi, emme voi luovuttaa.
Meiltä on jäänyt jotakin huomaamatta.
Täytyy olla jotakin, minkä avulla pääsemme pois ansasta.
- Luke! - Niin?
Katso! Sinä olet jälleen peikko.
Jokin mursi loitsun.
Siltä vaikuttaa.
Mitä tapahtui, mummi? Sanoitko jotakin?
- En tietääkseni. - Miksi sitten en ole enää harmaa?
Loitsun täytyy olla väliaikainen.
Ehkä se on väistynyt talon päältä,
ja voimme löytää loitsukirjasi.
Jos se vie liian kauan, on kello yli keskiyön ja...
Sanoit jo, ettei loitsukirja ole täällä. Mitä muuta voimme tehdä?
En ole nähnyt toista kirjaa vuosikymmeniin.
Ehkä se on kadonnut.
Mummi, miksi sinä hymyilet?
Se on kamalaa.
Ei ollenkaan, kultaseni, sillä jos se on kadonnut,
tiedän tarkalleen, missä se on.
Hetkinen. Mitä oikein sanoit?
Kaikki, mikä katoaa, päätyy aina Gortin pihamaalle.
Hän on koko universumin roskamies.
Oho!
PSYYKKINEN TAKSI
Kuittinne.
Lähetä se postissa.
Nyt menemme Gortin talolle,
kaasu pohjaan.
Sinun pitäisi nähdä hänet silloin, kun ei ole kiire.
Hyvää yötä. Kiitos, että tulitte.
- Kiitos paljon. - Näkemiin.
Olisiko mummi sittenkin laittanut kirjan väärään paikkaan?
Sitä minä yritin sanoa.
Isoäitisi ajattelee kaiken olevan taikaa.
Jos hän jatkaa tätä, teistä ei ikinä kasva normaaleja ihmisiä.
Mummin mukaan normaalius on yliarvostettua.
Sinun pitäisi olla jo nukkumassa.
Marnien mukaan Cal on velho, joka varasti kirjan,
ja että hänen isänsä...
Hyvä on, nyt riittää.
Minusta olisi hyvä idea, että me kaikki -
yrittäisimme keksiä yksinkertaisia selityksiä asioille,
ennen kuin syyttäisimme pimeyden voimia aina,
kun etsimme kadonneita autonavaimia.
Cal vaikuttaa oikein mukavalta ja hurmaavalta pojalta,
ja hänen isänsä on oikein...
Alex.
Hei, Gwen.
Eikö olekin hyvä asu?
Toivottavasti et säikähtänyt.
Onhan halloween.
Sitä juhliaksemme Cal ja minä löysimme sinulle pelottavan asun.
Hu-huu.
Hyi.
Sehän on oikein...
Et pidä siitä.
Ei suinkaan. Se on loistava.
Meistä tulee naamiaisten vetonaula.
Sinäkö olet menossa naamiaisiin?
Kyllä. Alex kutsui minut.
Voi ei, Sophie.
Saanko minä tulla mukaan?
Et, sinun pitäisi olla nukkumassa.
Alex, olen pahoillani. En lainkaan ajatellut.
Ei se mitään.
Ei se niin tärkeää ole.
Menkää te vain.
Minä vahdin Sophieta.
Dylan, ei. Sinä olet odottanut tätä viikkoja.
En minä niin välitä halloweenista.
Halusin vain vähän sosiaalista kanssakäymistä,
mutta sinä olet se, jolla on seuraa.
Pyysitkö Tiffanyä?
- Hänellä oli kiire. - Entä Samantha?
- Hän seurustelee. - Entä Julia?
Hän nauroi minulle niin, että maitoa tuli hänen nenästään.
Menkää te. Voit korvata tämän myöhemmin.
- Oletko varma? - Aivan mahtavaa.
- Lähdetäänkö? - Toki.
Saanko sinusta rupia?
Se on pelkkä myytti.
Sänkyyn siitä.
En naurata.
Minne kaikki roska on mennyt?
Gort näyttää siistiytyneen harmaan loitsun myötä.
Valmistautukaa silti.
Loitsua tai ei, Gort Kaunainen -
on inhottavin, ilkein ja haisevin Halloweentownin asukkaista.
Niin?
Hei, Gort.
Sinä näytät siistiltä.
Onko sinulla jotakin asiaa?
Minulla on kiire lajitella sukkiani.
Aivan, herra Gort.
Me etsimme kirjaa.
Ymmärrän.
Tulkaa peremmälle.
Minulla on useita kirjoja.
No niin.
ROSKASÄILIÖT KAUTTA AIKAIN
Tässä ne ovatkin.
PYYKIN VIIKKAUS OMA HYGIENIA
Voi kiitos, Gort. Varpaankynsien leikkaus.
Pölyjen pyyhkimisestä hauskaa?
100 Tapioca-reseptiä.
Kuka sitten kadottikaan nämä, tuskin menetti paljon.
Gort, kaikki kirjasi eivät voi olla tässä.
Myin loput pihamyyjäisissä.
Pihamyyjäisissä?
Kyllä vain. Tämä paikka oli hyvin sotkuinen.
Pidin vain hyödylliset kirjat.
Myyn nämä sukatkin heti, kun löydän niille parin.
Gort, etsin tiettyä kirjaa, kopiota loitsukirjastani.
Muistatko, kenelle myit sen?
Sopivatko nämä yhteen?
Eivät ne taida.
Olemme umpikujassa.
Kirja voi olla missä tahansa.
Palataan kuolevaisten maailmaan.
Loitsu! Se palaa.
Voi ei.
Mummi, mitä tapahtuu?
Harmaa loitsu palaa.
Se vaikuttaa minuunkin, kun ole Halloweentownissa.
Se vaikuttaa varmaan sinuunkin, kultaseni.
Meidän on päästävä täältä.
Ovi ei aukea!
Mitä? Täällä ei ole ikkunoitakaan.
Mummi, sinun on tehtävä jotakin.
Hyvänen aika.
En minä voi.
Harmaa loitsu heikentää voimiamme.
Olet oikeassa, Agatha.
Hammastikku riittäisi pidättelemään teitä täällä.
Mummi oli oikeassa.
Olet vakoillut meitä koko ajan.
Ei minun tarvinnut.
Tiesin jo Aggien toisesta loitsukirjasta.
Tiesin teidän päätyvän Gortin luo.
Miten se on mahdollista?
Kirja hukkui ennen kuin sinä olit syntynyt.
Marnie, oletko ajatellut naamiaisiin lähtemistä?
Kaikkihan ovat siellä,
jopa äitisi.
Minun äitini?
Sinä valehtelet.
Äitini vihaa halloweenia.
Isäni taisi saada hänet toisiin aatoksiin.
Hän ei itse asiassa ole isäni. Hän on pikemminkin testi.
Hän sai äitisi pukemaan karmivan asun.
Varsinaisen hirviön.
Et saa minua tällä tavoin treffeille.
Nämä ovat enemmän kuin treffit.
On kyse tulevaisuudesta yhdessä.
Minä päätän itse tulevaisuudestani,
etkä sinä kuulu siihen.
Olentojen loitsu.
Mitä?
Loitsu on kirjastani.
Loitsu kiellettiin pimeiden aikojen jälkeen.
Sitä käytettiin niitä ihmisiä vastaan, jotka pilkkasivat -
meitä pukeutuen hirviöiksi.
Käytimme sitä muuttaaksemme -
heidät juuri sellaisiksi olennoiksi, joita he ilkkuivat.
Cal muutti meidät ihmisiksi,
ja aikoo nyt muuttaa ihmiset olennoiksi.
Siksi Cal laittoi äidillesi halloween-asun.
Luulen hänen suunnittelevan olentojen loitsun käyttöä keskiyöllä.
Dylan.
Haluatko, että luen sinulle iltasadun?
En. Kuuntele,
"Mutalaiset ovat miellyttäviä olentoja,
jotka koostuvat mudasta ja luonnon raaka-aineista.
Niillä ei ole omaa tahtoa, vaan ne seuraavat luojansa käskyjä."
Hyvä, ole sinäkin mutalainen. Mene nukkumaan.
Sanoit, että näit sammakon lattialla, kun Calin isä lähti.
Ja myöhemmin hän ilmestyi paikalle sammakkopuvussa?
Luuletko miehen muuttuvan sammakoksi?
Sophie, äiti ei ole käynyt ulkona kahteen vuoteen.
En aio tunkea juhliin vain kertoakseni,
että hänen seuralaisensa on matelija.
Sammakot ovat sammakkoeläimiä.
En mene sinne.
Jonkun täytyy olla antamassa kasveille vettä, etteivät ne suutu.
Dylan, en pysty tähän yksin.
Pidit siitä tai et, sinäkin olet Cromwell,
ja se tarkoittaa, että aistit asioita kuten minäkin.
Sano, ettet tunne jonkin olevan vialla.
Ehkä käymme siellä pikaisesti -
vain todistaaksemme, että kaikki on hyvin.
Sinä tarvitset asun.
Älä edes kuvittele.
Hän pitää meitä täällä loitsun avulla,
joten voimme ehkä keksiä vahvemman loitsun.
Mutta kultaseni, voimamme heikentyvät.
Olemme ansassa.
Loitsun lausuminen takaperin -
ei voi olla ainoa keino perua sitä.
Säännöt ovat sääntöjä.
Ja sääntöihin on poikkeuksia.
Tarkoitan,
että hakkeritkin tietävät, kuinka päästä käsiksi tietokoneisiin.
On vain löydettävä porsaanreikä.
Onko tietokoneissa porsaanreikiä?
Tarkoitin vaihtoehtoisia tapoja päästä käsiksi ohjelmistoon.
Onkohan loitsuissa porsaanreikiä?
Pohdit siis loitsun perumista varsinaisesti sitä murtamatta?
Aivan.
Tämän loitsun tarkoitushan on estää ulospääsymme.
Niin, entä sitten?
Entä jos yrittäisimme mennä jonnekin muualle kuin ulkopuolelle?
Ei ole muuta, voimme olla joko sisällä tai ulkona,
ja juuri nyt olemme sisällä.
On aikamatkustus.
Mummi, sinullahan on loitsu siihen?
Mummi, onko sinulla loitsu matkustamiseen ajassa?
- Aikamatkaloitsu. - Niin.
Luulen, että minulla on.
Se on ihana pikku runo.
Gort.
Tällä sukalla ei ole paria.
Mummi, millään niistä ei ole.
Keskity nyt.
Kas tässä, kirjoita loitsu ylös.
Mikä se olikaan? Odota hetki.
Kirjoita se, ennen kuin unohdat sen.
Aivan, se loitsu.
Kiirehdi, mummi.
Tässä se on.
Käsiala on vähän suttuinen,
mutta siinä se on.
Se siitä.
Mummi!
Saatko siitä selvää?
En tiedä, mutta autetaan hänet ylös.
Oi voi...
Gort, sukille ei löydy paria.
Minulla on niitä lisää kaapissa.
Mene hakemaan ne.
Ei. Mummi, lue loitsu kanssani.
Jätä meidät rauhaan, olemme kiireisiä.
- Hänet on lumottu. - Mummi, Marnie tässä.
- Täältä tulee. - Mummi!
Viimeinkin saamme jotakin aikaiseksi.
Nämä sopivat yhteen.
Haluatko sinä pitkän?
Meidän on päästävä täältä.
Voimme hakea hänet myöhemmin.
Hyvä on.
Meidän on palattava kuolevaisten maailmaan.
Loitsu palaa takaisin.
Mummi, mitä tapahtuu?
Harmaa loitsu palaa.
Se vaikuttaa minuun...
Tuo tapahtui vain viisi minuuttia sitten.
Ehkä en lausunut loitsua oikein.
Nyt meni liian pitkälle.
Luke?
Mummi?
Pakenit hienosti loitsultani.
Sinussa on potentiaalia.
Missä Luke ja mummi ovat?
Ja missä ajassa olemme?
Voisi sanoa, että minä eristin heidät hetkeksi.
Loitsu siihen on helppo. Voin opettaa sen sinulle.
Lopeta loitsuihini kajoaminen.
Se on Merlinin koodin vastaista.
Kukaan ei enää välitä Merlinin koodista.
Siirry nykyaikaan. Miksi sitä paitsi haluaisit viettää aikaasi -
vanhojen ja homeisten otusten keskellä?
Nämä otukset ovat ystäviäni.
Äitisi muuttuu pian hyvin homeiseksi otukseksi.
Jätä äitini rauhaan.
Tuosta muistinkin jotakin. Näkemiin.
Luke?
Luke!
Pidin tästä paikasta enemmän harmaana.
Missä Gort on?
Kello on melkein 23 kuolevaisten maailmassa. On löydettävä hänet.
Taisimme juuri löytää hänet.
Mitä teette talossani?
Ei hätää.
Aggie lähetti meidät.
Ei se tarkoita, että olette tervetulleita.
Vihaan Aggieta!
Älä pahastu. Hän vihaa kaikkia.
Aggie kunnioittaa sinua valtavasti.
- Niinkö? - Kyllä.
Hän sanoi sinun olevan -
haisevin, inhottavin,
ja ilkein kaikista Halloweentownin asukkaista.
Marnie, lopeta.
Sanoiko Aggie niin?
Hän vain yrittää mielistellä minua.
Ei, hän tarkoitti sitä todella.
Todella suloista häneltä, minä vihaan kaikkea suloista!
Nyt ulos!
Minun täytyy jatkaa sotkemista.
Me tarvitsemme jotakin.
Siinä tapauksessa voitte ottaa vuoronumeron.
Minä en palvele ketään!
Mutta...
Pikku tyttö,
haiset ihan Cromwellilta,
ja haluan sinut ulos talostani!
Selvä.
Hyvä on, Gort.
Oli kiva nähdä kotisi nyt, kun se vielä on sotkuinen.
Odota.
Mitä tarkoitat,
"kun se vielä on"?
On olemassa harmaa loitsu,
ja muutaman vuoden kuluttua -
Kalabarin poika tekee kodistasi putipuhtaan.
Mitä?
Hidasta vauhtia.
Varo.
Oletko varma, että äiti antoi luvan tähän?
Ei. Mummi ei ole opettanut minua lentämään vielä.
- Mitä? - Ei se haittaa.
- Miltä kirja näyttää? - Se on suuri ja nahkakantinen.
Sen täytyy olla jossakin täällä.
En voi antaa tämän tapahtua.
Että kaunis sotkuni siivottaisiin?
Rakkaat roskani myytäisiin pihamyyjäisissä?
Etkö lajittele näitä tavaroita mitenkään?
Totta kai lajittelen.
Säilytän hilsettäni kuistin alla.
- Hyi! - Anteeksi, että kysyin.
Hei, Spike.
Hyvä poika.
Tule isin luokse.
Niin sitä pitää.
Hyvä on.
Mene leikkimään, mutta leiki nätisti.
En usko, että loitsukirja on täällä.
Olemme etsineet kaikkialta.
Ehkä tulimme ajassa taaksepäin niin paljon, ettei kirja ole vielä kadonnut.
Mummi sanoi, ettei ole nähnyt sitä vuosikymmeniin.
Emme voineet matkustaa niin kauas.
Sanoitko, että kirja on nahkainen?
Kyllä.
Onko sen kannessa hienoa kirjoitusta?
Siinä lukee Taikuuden opaskirja.
Muistan sen.
Tuo on hyvä juttu.
Kalabar osti sen minulta 50 vuotta sitten.
Tuo on todella huono juttu.
Kalabar on suunnitellut tätä vuosikymmeniä.
Toisen kirjan on siis täytynyt olla Calilla koko ajan,
kuten myös harmaan loitsun.
Syy, miksi hän johdatti meidät pois talostamme...
Oli pysäyttää sinut kumoamasta loitsu.
Uskomatonta.
Tulimme tänne turhan takia.
Voi ei.
RIVERVIEWN LUKIO
- Hieno laskeutuminen, Sophie. - Ihan kuin osaisit paremmin.
En näe äitiä.
Cindy, löysin hienon tanssiasun.
Ketä sinä esität? Meksikolaista nörttiäkö?
Tuolla hän on.
Äiti!
Äiti.
Sophie?
Dylan?
Mitä teette täällä?
Nautimme vain musiikista.
Meidän täytyi puhua kanssasi.
Puhua kanssani? Mistä?
Miten pääsitte tänne?
Alex, odottaisitko hetken?
Toki, haen hieman punssia.
Loistavaa.
- Te lensitte tänne? - Emme kovin hyvin.
Miksi tekisitte tällaista?
Sophie haluaa puhua kanssasi Alexista.
Alexista?
Hän ei ole oikeasti Calin isä.
Kuka hän sitten on?
Emme halunneet kertoa, sillä luulemme, ettet pitäisi siitä.
Hän on Kalabar.
Aggie kertoi teille tuollaista.
Marnie, mutta mummikin luulee niin.
Ja onko Alex sitten -
Calin palkkaama näyttelijä?
Sophiella on teoria.
Luulen, että hän on mutalainen.
- Mutalainen. - Hänet on tehty sammakoista.
Tiedät,
että rikoit Calin loitsun jo kerran.
Mitä tarkoitat?
Rikoit harmaan loitsun minun yltäni.
En, se haihtui itsestään.
Se ei kaikonnut Bennyn tai Gortin yltä.
Sen täytyi johtua jostakin, mitä sanoit tai teit.
Kuten mistä?
Sinä etsit kirjaa ympäri Aggien taloa.
Ja sinä kaivoit nenääsi.
Et löytänyt kirjaa.
Yritin saada mummin ajattelemaan jotakin muuta,
jotakin toista tapaa rikkoa loitsu.
Niin, mutta et kutsunut sitä loitsuksi. Sanoit jotakin muuta.
Entä sitten?
Ehkä se, mitä sanoit, rikkoi loitsun.
Minun olisi pitänyt puhua takaperin rikkoakseni loitsun.
Ehkä sinä jotenkin teitkin sen.
Hyvä on.
Luulen, että kutsuin loitsua ansaksi.
Halusin löytää tavan päästä ansasta.
Miksi et sanoisi sitä uudelleen?
Taisin sanoa jotakin, että -
"Päästäksemme ulos ansasta,
löydy loitsu tai lumous."
...ansasta.
Loitsu...
tai...
Et sanonut "lumous", muista sen.
Sanoin jotakin takaperin.
Ansa, ei.
Loitsu tai...
Ei.
Hetkinen. Tässä, "ulos".
- Ulos? - Niin, se on "solu" takaperin.
Entä sitten?
Täytyykö loitsujen aina olla pitkiä?
Ei, jotkin niistä ovat lyhyitä.
Lausu tämä sitten kuin loitsu.
Se on vain yksi sana.
Miksi et kokeilisi?
Hyvä on sitten.
Ulos.
Hyvänen aika.
Täällä on todella sotkuista.
Sano se nyt takaperin.
Solu?
Olipa hirveää.
Minä halusin -
siivota.
- Kokeile uudelleen. - Selvä.
Ulos.
Voihan nyt.
Onko kenelläkään -
kenties pölyhuiskaa?
Solu.
Voitko lopettaa tuon?
Olit oikeassa. Keksimme, kuinka murtaa harmaa loitsu.
Nyt voimme saada voimamme takaisin.
Kuinka kauan on siihen, että portti sulkeutuu?
Viisitoista minuuttia.
Äiti ei tiedä olentojen loitsusta.
Entä jos hänellä on yhä naamiaisasu?
On palattava nykyhetkeen varoittamaan häntä.
Totta.
Missä aikamatkaloitsu on?
Mitä tarkoitat? Se oli sinulla.
Laitoin sen tuohon pöydälle,
kun etsin kirjaa roskien joukosta.
Voihan...
Sinun ei olisi pitänyt tehdä niin.
Miksei? Mitä loitsulle tapahtui?
Se on kadonnut.
Eihän se haittaa,
sillä kadonneet tavarat päätyvät tänne.
Kaikki, joka katoaa muualla, päätyy tänne,
mutta tavarat, jotka katoavat täällä,
haihtuvat ilmaan.
Haihtuvat?
Kuin savu ilmaan.
Ne katoavat iäksi.
Kuin savu.
Ole kiltti ja sano, että muistat loitsun.
Se oli walesin kieltä. Osasin hädin tuskin lukea sen.
Olemme siis jumissa täällä?
Ei voi olla totta.
Anna, kun ajattelen.
Ei se tuo ollut.
Anteeksi.
Ja sinulta, Dylan,
olisin odottanut enemmän...
Toin teille vähän keksejä.
Onko kaikki kunnossa?
Kaikki on aivan ihanaa.
Missä Cal on?
Sophie?
Hän on jossakin täällä.
Tyttäresi teki hänelle oharit.
Parka taitaa olla hieman loukkaantunut.
Miksi valitsit tuon asun?
Teidän taitaa olla aika lähteä.
Hauskaa tässä on se,
että näin juuri seiskaluokkalaisen kärpäspuvussa.
Kärpäsen.
Dylan.
Oikein suuren ja mustan, tuntosarvineen kaikkineen.
Voin näyttää, miltä hän näytti.
Kultaseni, ei täällä.
Sophie, tiedät, ettet saa käyttää taikaa vieraiden seurassa.
Katso, äiti.
Alex?
Oletko kunnossa?
Tuo ei ole normaalia.
Se oli herkullista.
Sinä et ole ihminen.
Ei kukaan ole täydellinen.
Sinä -
senkin mutalainen.
Tietääkö kukaan, mistä löydämme suon?
Hän oli niin täydellinen.
Paitsi, että hänet oli tehty sammakoista.
Olen pahoillani.
Tulitte varoittamaan minua.
Missä Marnie on?
Halloweentownissa viimeksi, kun soitin.
Hänen ja mummin oli vaikeaa -
päästä portin läpi Calin loitsun takia.
On melkein keskiyö. Miten puhuit hänelle?
Kuulokkeilla.
Marnie?
Kuuletko minua?
Se, jota yrität tavoittaa, ei ole tässä maailmassa.
Jos haluat jättää viestin, vastaanottaja saa sen -
noin 400 vuoden kuluttua.
400 vuoden?
Pooh bear thenatos 23 skidoo.
Voitko lopettaa hokemasta tuota?
En muista loitsua.
Sinun täytyy.
Tämä on typerää.
Miksi emme vain käytä aikajanaani?
Sinun mitä?
Aikajanaani.
Jonkun velhon on täytynyt kadottaa se.
Säilytän sitä vaatekaapissa.
Aikajana?
Kuinka se toimii?
Aikajana kertoo meille, mikä vuosi on kuolevaisten maailmassa.
Menneisyys on yksi suunta,
tulevaisuus toinen.
Tuo näyttää aivan Stephen Hawkingin kuvaukselta -
maanpäällisestä mustasta aukosta.
Ja pointtisi on?
Teoriassa aika nopeutuu mustissa aukoissa.
Miten se meitä auttaa?
Seuratkaa vain nopeimmin liikkuvaa aikajanaa.
Häipykäähän täältä.
Gort, olen peikko.
Teoriassa en osaa lentää.
Kyllä sinä osaat.
Mikä tuo on?
Tämä on uusi, paranneltu luutani.
Mummi antoi sen minulle.
Eikö olekin hieno?
Hyppää kyytiin.
Voitko laskea sitä vähän?
Heitä vain jalkasi yli.
Pelkään hiukan lentämistä.
Haluatko jäädä tänne?
En.
Niin ajattelinkin.
Oho.
Odota hetki.
Kiitos, Gort. Nyt lähdemme täältä!
Näkemiin, pääsinhän teistä.
Ole varovainen.
Olemme etsineet kaikkialta.
En nähnyt Calia missään.
Luuletko, että hänellä on naamio?
En tiedä.
Menkää te virvokepöydän luo.
Jos näette hänet, älkää tehkö mitään. Tulkaa vain hakemaan minut.
Mitä ikinä hän suunnitteleekaan, meidän on estettävä se.
Laitan naamarin ylleni. Hän tuntee minut.
Olentojen loitsu.
Juhlat alkavat.
- Onnistiko? - Ei.
- Hän on täällä, tunnen sen. - Niin minäkin.
Meidän on löydettävä hänet ja avattava portti ennen keskiyötä.
On noituuden tunnin aika.
Laskekaa kaikki mukanani. Tästä se lähtee. 60...
Etsikää hänet.
Emme ehdi millään.
Portti sulkeutuu hetken kuluttua,
ja olemme vasta 1600-luvulla.
Ehkä meidän pitäisi mennä tuohon mustaan aukkoon.
57, 56...
Tämä loitsu muuttaa valitsemasi ihmisen -
olennoksi, jota he esittävät.
Minä valitsen kaikki ihmiset.
47, 46, 45,
44, 43, 42,
41, 40, 39...
35, 34, 33,
32, 31, 30,
29, 28, 27, 26...
Mihin jäinkään?
Mitä tuo oli?
Portti.
Äiti.
Sophie, naamioni ei irtoa.
Yritä vetää sitä.
Voimalla tuulen, sateen, tulen ja maan,
avulla tämän loitsun kostan ilkeilyn julman vaan.
Entä jos teoria mustasta aukosta -
ei toimikaan?
Kiirehditään. On melkein keskiyö.
Mummi.
Pystyt siihen.
Ulos.
Oho.
Jes.
Mummi, meidän on palattava kuolevaisten maailmaan.
Hyvä on.
- Oletko valmis? - Kyllä.
Lähdemme kaupungista olentojen,
tänä iltana kaikkien pyhien,
takaisin maailmaan kuolevaisten.
Läpi portin hyppäämme.
Ei!
Se sulkeutuu.
Ei se voi sulkeutua nyt!
Äiti. Ei!
- Yritä kiskoa ylhäältä. - Minä yritän.
Äiti!
Kolme, kaksi, yksi!
On liian myöhäistä.
No niin, kaikki.
Ennen kuin paljastamme pukukilpailun voittajat,
on aika riisua naamiot.
Muuta heidät olennoiksi, joiden muodon he ovat ottaneet.
En saa henkeä!
Mitä tapahtuu?
Missä toinen silmäni on?
Äiti.
Marnie, missä olet?
Tämä ei voi olla todellista.
Onpa outoa.
Hampaani eivät lähde irti.
- Minulla on kauhea jano. - Cindy.
Lopeta.
Auttakaa minua.
En voi uskoa.
Portti on suljettu.
Me olemme jumissa täällä vuoden kuolevaisten maailman ajassa.
Meillä on aikaa kouluttaa sinua, kuten suunnittelimme.
Sitten kun portti on jälleen auki,
olemme valmiita kohtaamaan Calin.
Että odottaisimme vuoden kuolevaisten ajassa?
Se tuntuu sadalta vuodelta täällä.
Ihan sama.
Ei se ole ihan sama.
Tämä on minun syytäni.
Minun takiani äiti on muuttunut kammottavaksi hirviöksi.
Täytyy olla jotakin, mitä voimme tehdä.
Marnie, minäkin rakastan heitä,
mutta en voi muuttaa sääntöjä.
Ehkä me yhdessä pystymme siihen.
Mitä sinä oikein teet?
Soitan Sophielle.
Sophie.
Soph, oletko siellä?
Marnie, oletko se sinä?
Kuuntele minua.
Meidän on avattava portti.
Emme voi. Kello on yli keskiyön.
Ei sillä ole väliä.
Se ei pysäytä minua.
Portti ei ole aina ollut olemassa.
Se luotiin taialla, ja meidän taikamme on kaikkein vahvinta.
Niin kai.
Sinun on uskottava siihen.
Ja niin täytyy Dylaninkin.
Mitä sanot?
Hyvä on, mutta kuinka teemme sen?
Tähän ei ole loitsua.
Meidän täytyy keksiä oma loitsu.
Oletko valmis?
Mitä minun pitää tehdä?
Lopeta järkeily, Dylan.
Luota tunteeseen.
Minä en ole velho.
Tarvitsen jonkun, joka uskoo kaiken olevan mahdollista.
Uskotko sinä?
Kyllä, jos sinäkin.
Mummi.
En tiedä, onnistuuko tämä,
mutta olen aina uskonut sinuun.
Toteutamme unelman olennon ja kuolevaisen,
parannamme haavan maailmojen välisen.
Tästä lähtien voi portin luoda jokainen,
ja myös päättää polkunsa suuntauksen.
Toteutamme unelman olennon ja kuolevaisen,
parannamme haavan maailmojen välisen.
Tästä lähtien voi portin luoda jokainen,
ja myös päättää polkunsa suuntauksen.
Mitä tuo on?
Jotakin tapahtuu.
En voi uskoa tätä.
Hän yrittää avata portin.
Toteutamme unelman olennon ja kuolevaisen,
parannamme haavan maailmojen välisen.
Tästä lähtien voi portin luoda jokainen,
ja myös päättää polkunsa suuntauksen.
Marnie!
Me teimme sen.
Ei.
Mahdotonta!
Hyvin tehty.
Tuossa hän on.
En välitä, kuinka voimakas luulet olevasi.
Et pysty päihittämään minua.
Sinun voimasi perustui meidän erillään pitämiseemme.
Nyt sitä voimaa ei enää ole.
Meidän ei tarvitse vihata toisiamme.
Anna vain Aggien loitsukirjat takaisin.
Isä oli oikeassa.
Olet vihollinen ja tulet aina olemaan.
Sanoit, että teet itse omat päätöksesi.
Älä anna isäsi vihan päättää puolestasi.
Siitä vain sitten.
Ota kirjat.
Minä katson.
Onko hyvä pahaa vahvempi?
Otetaan siitä selvää.
En pelkää sinua.
Saatan sääliä sinua -
ja haluta auttaa sinua,
mutta pelkoa en tunne.
Marnie, ole varovainen.
Hän palaa vielä.
Me odotamme sitä yhdessä.
Mummi, haluatko kunnian?
Toki, kultaseni.
Näin juuri mitä omituisinta unta.
Olinko minä unessa?
En tiedä, kuka järjesti tämän,
mutta annetaan iso käsi kaikkien aikojen parhaille halloween-juhlille.
Eikö vain?
Äiti.
Olet kunnossa.
Äiti.
En tiedä, saanko ikinä teitä lopettamaan riitelyä,
mutta ainakaan teidän ei tarvitse riidellä minusta enää.
Tiedän, että teillä molemmilla on minulle opetettavaa ja -
nyt minun ei tarvitse valita.
En tiedä, mitä opetan sinulle.
Vaikuttaa siltä, että Marnie osaa jo enemmän kuin minä.
Voi, mummi!
On palattava rikkomaan harmaa loitsu.
Olet oikeassa. Tuletko mukaan?
En usko.
Tämä on minun maailmani.
Luulen, että lapset voivat vierailla luonasi aina kun haluavat,
sillä nyt he ovat oppineet taivuttamaan sääntöjä.
Voit odottaa minua illalliselle ensi halloweenina.
- Voi hyvin, kultaseni. - Sinä myös, äiti.
- Näkemiin. - Näkemiin.
Tule, viedään sinut pois täältä, ennen kuin saat parhaan asun palkinnon.
Sinä myös.
Ulos.
- Kokeilisit nyt. - Hänellä on kiire.
Ja kuittinne on -
tässä näin.
Ulos.
Se olikin tehokas laihdutuskuuri!
LEIPOMO AZIZA
- Jes! - Hyvä!
Mistä kaikki ovat niin iloisia?
Hän palautti sen takaisin.
Kyllä, katsohan.
Olen kuullut tästä internet-verkosta.
Liittyykö siihen hämähäkkejä?
Taitaa olla minun aikani opettaa sinua.
Se olisi hyvä.
Todella hyvä.