-Ahoj kočko. -Ránko, Jen
-Už jsi vzhůru? -Teď už jo.
PŘÍCHOZÍ VIDEOHOVOR
-Čau. -Ahoj.
Co tvůj outfit du jour?
Zúžila jsem to na dva. Můžu?
Tenhle není nic moc.
Dobře...Mám tu nadčasový komplet.
Ten bych si i půjčila. Trés rozkošný.
-Vážně? -To rozhodně. Teď já.
Tři slabiky. Nád-her-ný!
-Díky, Jen. -Tak zatím. Víš kde.
Jako vždycky.
Nechápu. Nemáš ty noviny rád,
tak proč je denně čteš?
Jsem reportér, Taylor. Jsem zvědavý.
Kromě toho musíš pořád sledovat konkurenci.
Daily Examiner konkuruje Timesům?
-Těžko tomu uvěřit, ale je to tak. -Čtu to pravidelně.
Jsou tak křupavé, jak je mám ráda?
-Jako dřevěné brikety. -Bezva. Díky.
Podala bys mi slaninu?
Vypni si ty dálkový světla, než to udělám za tebe.
Mohly byste spolu zkusit vycházet, až odjedu?
Já to zkusím, ale ona to podle všeho neumí.
Buď si jistá, že neumí a nezkusí jsou dvě úplně odlišné věci.
-Lex, vyšel ti článek v novinách. -Co?
Fuj, přeslazený zamilovaný obrázek.
„UČITELSKÁ HARMONIE“ ALEXANDRA GOLDOVÁ slečna Dawsonová a pan Walker
Neuvěřitelné.
Do jedné rubriky jsem to poslala už před týdny
-a oni to vážně otiskli. -Vybrali tě. To je skvělé.
To teda je. Otiskli i fotku.
Vzala jsem si její špionážní foťák. Fotí i co je za rohem.
-O čem je ten článek? -Vzala sis můj foťák?
Je to příběh o přátelství slečny Dawsonové a pana Walkera.
Oba učí v Millingtonu.
Takže o článek o zajímavých lidech.
To určitě ano.
Drby.
Haló? Ano, hned bude dole.
-Oslavíme to, až se vrátím. -Ok.
Nákupy ve městě. Jen my dvě.
To bude legrace. Už musím.
Mami, proč s sebou nevezmeš Lexy?
Moc bych si přála vzít s sebou vás všechny.
Je čas jít.
Věřím, že tu všechno bude klapat, až budu pryč.
Není to tak vždycky?
Ať se ti to vydaří.
-Ahoj, holky. -Pa, mami. Mám tě ráda.
Buďte ve škole hodné.
Super.
Jo.
Nekecej.
-Ahoj Lexy. -Ahoj Lexy.
-Čau Lexy. -Čau.
Jak to jde?
Gratuluji, Lexy, je to skvělé! Daily Examiner!
Walker a Dawsonová. Neuvěřitelné.
-Kdo to věděl? -To je ale skandál.
-Jsi hvězda, Lexy. -Díky, lidi.
-Čau. -Ahoj.
-Ahoj Lexy. -Ahoj.
Panebože, to je Walker.
Nevím, co na něm Dawsonová vidí.
A ten příšerný zelený kabát.
Zdravím, pane Walkere.
Lexy.
Ahoj. Takže, Jacku, hned ti pošlu ten e-mail.
Děkuju.
Pane Walkere.
To je Sternová, megera ze studijního.
Mohu si s vámi promluvit?
Jistě, slečno Sternová.
Uvidíme se ve třídě.
To byl teda článek.
Viděl si ho?
Hedda Hopperová na tebe nemá.
Jaká Heda?
To si říkáš spisovatelka. Měla bys ji znát.
Byla slavná redaktorka rubriky drbů.
Nepíšu drby.
Mám poradnu v novinách.
A ten článek je jen o zajímavých lidech.
To teda určitě.
Takže, jaké máš tajemství?
Když to řeknu, je po tajemství, že?
Jak jsi dokázala vyfotit Walkera?
Nechce mít ani fotku v ročence.
Víš, co se říká. „Dobrý reportér pracuje pořád.“
-Čau Gabe. -Jennifer.
Sbohem, Gabe.
Jak moc tě to vzalo, mít článek v Daily Examineru?
-Všichni o tom mluví. -Jack Downey mi to zkritizoval.
Jasně, protože žárlí.
-Myslíš? -Ale jdi.
Udělala si parádní fotku učitele,
napsala hustý článek o tajném vztahu
a náhodou to otiskli ve velkých novinách.
Přemýšlej. Editora školních novin
zastínil člen vlastního týmu.
-Nemůže to rozdýchat. -Máš úplnou pravdu, Jen. Díky.
-K čemu jsou přátelé? -To je fakt.
Myslíš, že to Dawsonová viděla?
Nevím. Těžko říct.
Můžete mi věnovat pozornost?
Haló!
Jak víte, máme kariérní týden a je nám ctí,
že můžeme spolupracovat s mnoha nadanými rodiči.
Až tady budou, chci abyste dávali opravdu pozor.
A prvním mluvčím bude
žena, která byla 12 let u CIA
a má desetiletou praxi jako tajný operační důstojník.
Přivítejme všichni velkým potleskem
paní Sommervillovou.
Děkuji, slečno Dawsonová.
Život operačního důstojníka
může být opravdu vzrušující.
Cestujete po světě, objevujete různé kultury,
potkáváte zajímavé lidi. Ale...
Je to osamělý život v hotelových pokojích,
plný pozdních večeří v ubohých restauracích.
Začne vám chybět kočka.
REDAKCE ŠKOLNÍCH NOVIN
Taky bych mohl jeden napsat.
Jacku, podíval by ses na tyhle návrhy?
Mám pocit, že se mi praskne mozek. Nepůjdeme už domů?
Co by beze mě lidi ze školy dělali? Poslouchej.
„Milá Lexy, rafla jsem se s kámoškou.
„Udobřily jsme se, ale co řekla mě pořád bolí.
„Co mám dělat? Podepsána: Rozhozená.“
To je ale prekérka. Co jí předepíšeš, doktorko Goldová?
Myslím, že musí být upřímná a říct jí, jak se cítí.
-Takhle to mám s tebou. -A já s tebou.
Pak by se za upřímnost měla odměnit
a vybrat si nějakou malou pěknou kabelku.
Skvělá rada.
Hned se bude cítit líp.
Určitě.
Pravidelná týdenní porada.
První bod na seznamu,
jak už většina z vás ví,
Lexy Goldovou poctil Daily Examiner
otištěním článku a fotky,
které odevzdala do jejich sekce pro mladé novináře.
To chce pořádný potlesk.
-Určitě. -Jo.
Tvůj editor, Jack Downey, by teď rád řekl pár slov.
Vážně?
Vlastně ano.
Díky, pane Goldblume.
Asi bych rád řekl, že jsme všichni pyšní,
když někomu z nás otisknou článek ve známém deníku.
Zvlášť pokud je to kolegyně, která píše hlavně o zábavě.
Takže, gratuluji, Lexy.
Dnes Daily Examiner, zítra Post.
-Jo, gratulujeme. -Jo.
-Vzhůru k výškám. -Díky, Jen.
Potřebuju tvůj text, jestli máš být v příštím čísle.
-Tohle jsou už staré zprávy. -Víš co?
Dlužím ti poděkování.
Nechtěl jsi můj článek v našich novinách,
tak jsem ho poslala do Examineru.
Gertrudo, vylekalas mě.
Musím s tebou mluvit.
Co ještě říct?
Prostě tomu nerozumím.
Nemluv tak nahlas.
Nikdy...
Nechtěl jsem ti ublížit.
Vážně? Tak co jsi chtěl?
Co se změnilo? Tolik jsme si toho plánovali.
Orlando, miluju tě.
Já tebe ale ne.
Tohle se změnilo. Rozumíš?
Asi se o to budu muset pokusit.
Lituji, že jsem tě vůbec potkala.
Jestli myslíš, že se budeme vídat na chodbách,
tak se pleteš.
Jeden z nás odsud musí odejít
a rozhodně to nebudu já.
-Dobrý den, slečno Dawsonová. -Dobrý den, Lexy.
Ahojky. Už půjdeš spát?
Jo. Musela jsem dopsat odpovědi pro můj sloupek.
Den prostě nemá dost hodin.
Promiň, zmeškal jsem večeři.
Tiskovka trvala dlouho.
Starosta žádal zákonodárce, aby zvýšili dotace školám,
a řekněme, že to nešlo nejlíp.
V pohodě, tati. Zní to děsně důležitě.
Ty jsi důležitější. A spát.
-A jak ses měla ty? -V pohodě.
Četl jsem tvůj článek.
Skvělá práce. Je to dobře napsané.
Je to dobrý námět.
Zahřeje to u srdce.
-Vážně? -Rozhodně.
Tati, napsal si někdy něco, co...
způsobilo, že se stalo něco jiného?
Jistě. O tom je žurnalistika, to se naučíš.
Je to fakt dobré. Můžeš být pyšná.
Jsem pyšná, vážně. Jen...
Ráda bych psala o něčem pořádném, víš? Jako ty.
Začínáš s lehčími tématy.
Vypracuješ se. Jako já.
Jak?
Pracoval jsem pro noviny Mercury Herald
v inzerci, když jsem získal jeden námět.
Trochu jsem si ho sám prověřil a zjistil,
že pod jedním místním podnikem byla skládka toxického odpadu.
Hodil jsem editorovi článek a otiskli ho v Heraldu na první straně.
A byl ze mě redaktor.
Reportáže jsou všude kolem nás.
Jen choď s otevřenýma očima
a když tušíš, že něco máš, prozkoumej to.
-To bych asi mohla. -Vím, že ano.
Budeš se divit, co ti přinese
tvrdá práce, představivost a trocha štěstí.
-Dobrou noc. -Ať tě blechy štípou celou noc.
Tebe taky, zlatíčko.
Uvnitř nebo v okolí vozidla.
Jak vidíte za mnou, ten vůz je bílý sedan.
Každý, kdo mohl vidět, co se stalo...
-Jak se máte? -Dobře, díky.
DAILY EXAMINER - RANNÍ VYDÁNÍ POHŘEŠUJE SE UČITEL
Lexy, zlatíčko, vstávej
Tati, kolik je hodin?
Musím ti něco říct a nebude to jednoduché.
Právě mi volal jeden z redaktorů
že tvůj učitel, pan Walker...
se pohřešuje.
Počkat. Co se stalo?
Ještě se toho moc neví,
ale dnes ráno našli jeho auto v East River.
Proboha. A pan Walker?
Toho ještě nenašli.
Hodně se spekuluje, ale nevypadá to dobře.
Podívej, budeš mít těžký den. Tak se připrav
a já tě doprovodím do školy.
Nemůžu tomu uvěřit.
Jen! Jen, vstávej!
Pan Walker ... se pohřešuje.
Cože?
Zprávy o divném zmizení pana Walkera
se šíří rychleji než zprávy o výprodeji.
Víme jen, že jestli byl v té jedovaté řece,
bude potřebovat pořádný tělový zábal od hlavy až k patě.
Dokonce ani ryby tu nechtějí žít.
Proboha, to je ale kamer.
Snad mě točí z té hezčí strany.
Černá je vždycky in, to je na truchlení to dobré.
To jo. Ten, kdo s tím přišel, předběhl svou dobu.
Kolik pozornosti se Walkerovi věnuje, neuvěřitelné.
Vážně byl tak oblíbený?
Hele, Sternová má boží outfit.
Není divné, že zmizel den potom, co vyšel můj článek?
Jo. To je fakt smůla.
Smůla? Je to divný.
Tak jo. Co máš na pana Walkera?
-Co? -No tak.
Vím, že o něm něco víš. Kde je?
Nemám páru, Gabe, ale už začínáš fakt štvát.
Jak všichni víte, máme ve škole malou krizi.
Pan Walk...
Pan Walker...
Nicméně, vyučování bude pro tuto chvíli pokračovat.
Náš druhý host je zde.
Je to drobný podnikatel,
oceňovaný taxidermista.
Pan Greenblatt.
Chudák Dawsonová. Muž, kterého miluje, zmizel,
a co hůř, včera jí řekl, že mu má dát pokoj.
Musí z toho šílet. V lázních Peacock
dělají hloubkové masáže, to by jí moc pomohlo.
A teď, když je to možné,
zabalíte rybu do mokrého ručníku.
-Pak... -Promiňte, paní Dawsonová.
Je tu Lexy Goldová?
Já?
-Alexandra Goldová? -Mám průšvih?
Ne. Jen bych se rád zeptal na pár otázek.
Jsem detektiv Potter. Posaďte se.
Jak mám vědět, že jste fakt detektiv?
POLICIE NEW YORK
Vy prý píšete
bulvární sloupek pro školní časopis.
Je to poradna.
Zdá se, že máte zvláštní poznatky o vztahu mezi
panem Walkerem a slečnou Dawsonovou, že?
Než se pustíme dál, chci vám pogratulovat
k článku ve včerejších novinách.
-Vážně působivé. -Jé, viděl jste ho?
Ano. Dobrá fotka. Fotila jste to sama?
Ano, díky.
Víte, než ten článek vyšel, byla jsem jediná,
kdo věděl, že byli ti dva zamilovaní.
A věděla to kamarádka Jennifer.
A potom včera...
-Co se stalo včera? -Rozešli se.
Vlastně on se rozešel s ní. Slečna Dawsonová byla rozrušená.
-Viděla jste to? -Hádali se,
řekla, že jeden z nich musí odejít,
ale ona to nebude.
Víte, ona by vám asi hodně pomohla.
Když ještě něco bude potřeba, ozveme se.
Pane detektive,
už vám někdo řekl, že bez kníru byste vypadal líp?
Ne.
Tak byste to mohl zvážit.
To je vše, slečno Goldová. Díky, že jste si udělala čas.
Bylo mi potěšením.
Slečno Dawsonová, jsem detektiv Potter.
Prosím posaďte se.
Našli jste ho?
Ještě ne.
Koho odposloucháváš teď?
Je tam detektiv a Dawsonová.
Z více než jednoho zdroje vím,
že mezi vámi a panem Walkerem něco bylo.
-Je to pravda? -Ano.
Kdy jste ho viděla naposledy?
Včera odpoledne.
Vypadal rozzlobeně? Byl rozrušený?
Byl naprosto v pořádku.
Vážně? Dozvěděl jsem se od vašich studentů, že mezi vámi
proběhla ostřejší výměna názorů
a vyhrožovala jste mu, že musí opustit školu.
Je to přesné?
Co kdybychom šli k nám k podrobnějšímu výslechu?
Asi bych měla kontaktovat právníka.
Ten detektiv si myslí, že Dawsonová má něco
s Walkerovým zmizením a je to moje chyba.
Moc si nefandi.
Je hlavní podezřelá i bez tebe.
Jediné provinění je, že ho miluje.
To je určitě zločin.
Proč to neřekneš takhle?
Vyhrožovala mu. Slyšeli jsme to.
To ne. Řekla, že škola není dost velká pro oba.
Kromě toho, je na vraždu moc křehká.
Neslyšelas o Lizzie Bordenové, líbezné vražedkyni?
Myslím, že slyšela.
Nevěřím, že Dawsonová zabila Walkera.
Tak kdo?
Nevím. Kdo říká, že je to vražda? Není ani tělo.
Auto našli, ale Walkera ne.
Mohlo se stát cokoli. Mohl to být únos.
Tak jo, Nancy Drew, už kolem toho čmucháš dost.
Dostanu se tomu na kobylku,
bude to na titulce. Pamatuj si to.
Ty o Walkerovi nevíš vůbec nic.
Já ho náhodou znám a docela ho beru.
Víš, to máš pravdu.
I když mě to štve, musím to říct.
Musíme se spojit a vyšetřit to spolu.
-K čemu to bude? -Víc hlav víc ví.
Krom toho, když mi pomůžeš, rozlouskneme to.
To myslíš vážně?
Jestli ti na Walkerovi záleží, dáváš to najevo divně.
Chceš tu sedět a nedělat nic?
Jak ve mně může někdo tak sobecký vyvolat pocit viny?
Je to dar.
Tak jo, ale slib, že to nikomu neřekneš.
Klídek. Komu bych to říkala?
-Věděla jsem to. -A co?
-Že se ti Jack líbí. -Ale jdi. Je to jen práce.
Řekla jsem, že mu zavolám, v kolik se sejdem.
Máš jeho číslo? Mazaný.
Takže, Jen, co víš o Jackovi?
Moc ne. Nezajímá mě, ale tebe by měl.
-Co? -Pochop to. Líbíš se mu.
Proto s tebou zachází jako s kusem hadru.
-Dík. -Ale jdi. Je tak trochu roztomilý.
Je vysoký, záhadný. Prostě tvůj typ.
To těžko, Jen. Nikdo není můj typ.
Ahoj tati.
Ahoj zlatíčko. Jak bylo ve škole?
Pohoda.
Nějaké zprávy o panu Walkerovi?
Ve škole nám nic neřeknou.
Prý povolali víc potápěčů, aby prozkoumali
oblast, kde objevili auto.
Ale nemyslím, že něco najdou. Je tam silný proud.
Kdybys o tom měl psát, kde bys začal?
Dobrý reportér začíná vždycky
hledáním podrobných informací o tématu.
Jakých informací?
Všechno, co se zdá neobvyklé,
protože někdy, když nahromadíš spoustu faktů,
-vede to k odpovědím. -Zní to jako detektivní práce.
Dobrý reportér je jak detektiv. Jen nespoléhá na policii.
Musí vyšetřovat sám.
-Jo. To dává smysl. -Tak počkat.
Vidím, že máš něco za lubem.
Walkerovo zmizení není do rubriky o zajímavých lidech.
Je to vážný případ.
Nechci, aby ses do toho pletla.
Ale jdi, tati. Jsem jenom zvědavá.
Neboj. Hakuna Matata.
UDRŽUJTE ODSTUP - NEBEZPEČÍ VSTUP ZAKÁZÁN - SOUKROMÝ POZEMEK
-Kdo je tam? -Kdo myslíš?
Buď milá, nebo vypadni.
Mohla bych jít prosím dovnitř?
Co chceš?
Nic, vážně. Myslela jsem, že když je máma pryč a tak,
že se podívám, jak se máš. Víš, záleží mi na tobě.
-Co si myslíš? Že jsem nějaký idiot? -Vlastně...
Líbí se mi, jak sis to tu zařídila.
Ale k čemu ty krámy jsou?
Nejsou to krámy, ale důležité věci.
Tohle je důležité?
Odposlouchávací zařízení.
Tajnosti.
Poslechni si to. Dej si to na ucho.
Super, že? A tohle je moje oblíbené. Vysílačka v hodinkách.
To je potřeba, když spolu agenti komunikují.
Odkud ty věci máš?
-Špionážní obchod Na rožku. -Ten neznám.
Je to přes ulici, kde máma chodí na pilates.
ZEPTEJTE SE PERSONÁLU PŘÍSNĚ TAJNÉ
Tohle je ohromné.
Sleduj.
To je skvělý. Jak jsi na to přišla?
Moje trapná sestra má něco takového doma.
Přejete si?
Hledáme nějaké špionské vybavení.
To jste tu správně. Pojďte. Něco vám ukážu.
Brýle, se kterýma vidíš dozadu. Krása.
Co je tohle?
Byla jsem hned vedle, tak jsem si říkala, že sem zaskočím.
-A co tu dělá on? -Kdo?
On?
To je ten „on“, o kterém mluvím.
Vlastně je tu dobrý důvod proč...
Vyslechni mě, Lexy. Je jen otázkou času,
než Dan Rather a Diane Sawyerová začnou psát
o zmizení pana Walkera, ale...já budu mít exkluzivní článek.
Ty že budeš mít článek? Je to můj článek.
Hej, o co jde? Co tu dělají?
Co vy tu děláte?
Za dvě vteřiny mě budete oba zbožňovat.
Připravená? Gabe bydlí přes cestu od slečny Dawsonové.
No a?
Když ji bude pár dní sledovat
a nestane se nic podezřelého,
očistíme možná její jméno.
Nebo dokážeme, že s tím zmizením má co dělat.
Přesně.
Super kamera.
DIGITÁLNÍ SLEDOVACÍ KAMERA
Buďte tu jako doma, lidi.
Seženu jídelní lístek a objednáme si oběd.
Takhle žijou ti druzí.
A co bude dál, Lexy?
Musíme identifikovat každou podezřelou aktivitu
a stopu, která vede k objasnění.
Dobrá.
I když máme tohle vybavení,
nic se nevyrovná očím, uším a intuici.
Měli bychom si to rozdělit a panovat.
Dobrý nápad. Jennifer a já půjdeme do Walkerova domu a prohledáme ho,
vy půjdete ke Gabeovi a budete sledovat byt Dawsonové.
-Máš Walkerovu adresu? -Jo, je to v Carroll Gardens.
To je v Brooklynu.
Brooklyn? Nebudu se plahočit až do Brooklynu.
Dobrý špion nezpochybňuje úkol.
A co? Tak nejsem dobrý špion. Přežiju to.
Asi jdu s tebou.
Toho jsem se bála.
-Co děláš? -Co asi tak dělám?
Objednávám auto.
Zbláznila ses? Dneska večer se hraje. Bude tam děsná zácpa.
A když se tam ukážeme v bouráku,
budeme jako pěst na oko.
Jediná možnost je jet metrem.
Sakra! Kvůli tobě volám na špatné číslo.
Jo, Kvůli mě voláš na špatné číslo.
Tys nikdy nejela metrem, že?
Ale prosím tě! Jasně, že jela. Jezdím jim pořád.
Tak jdeme.
Lexy!
68. ULICE HUNTER COLLEGE 64
Jen, pojď nahoru.
Tohle není focení do časáku.
Tak pojď, jdeme.
Počkat. Ještě tu něco upravím.
Jak jo.
Je to.
To je ale knihovna.
To je moje celoživotní sbírka.
Gabeovo narození?
To máš vážně nahraný?
Jo. Začal s tím můj táta, když jsem byl malý,
-a od té doby nahrávám. -Hustý.
Tak jo.
Musíme to nastavit.
-A...akce. -Je to tak vzrušující.
Možná není doma.
Jo.
Musíš sedět a čekat a...jo.
Zvládla jsem to. To musím říct Jennifer.
To je zajímavý.
To je ale chaos. Kdo by to řekl?
Je to tudy.
Vlastně je to tudy.
Promiň, snad vidíš ten papír, co mám v ruce?
Říká se tomu mapa, a podle ní
-je Walkerův dům tamtudy. -Jo.
Tak za prvé...
Takhle. A za druhé, je to tudy.
Už jsem tam byl.
Hele! Je doma.
Tohle cvičení je super!
Blázníš? Možná je to vrah.
Jsem jak figurína v obchodě.
Myslíš jako figurína ve výloze.
Promiňte, pane.
Ten člověk měl podobný kabát
jako nosil Walker, ne?
Nevím, nevšiml jsem si.
Určitě to byl Walkerův kabát.
Vždyť kolik takových šeredných zelených kabátů tu může být?
Na začátku školního roku
jsem si tu vyzvedával Walkerův počítač. Dal mi ho.
Je to tady.
Tak jo, zavolám později.
-Proboha. Podívej! -To je Sternová.
Jak to, že nekrvácí z nosu,
když byla na 14. ulici
Ani tobě neteče krev z nosu.
So dělá Sternová u Walkera doma?
Tak moment!
Den před jeho zmizením vedli divný rozhovor.
-Jo? -No, takový podezřelý.
Jak podezřelý?
Nevím. Jen na to upozorňuju.
Prohlídneme to u Walkera.
Máme vůbec jít dovnitř?
Kvůli tomu jsme se sem plahočili, ne?
Jako by tu zrovna byl.
Víš, takové pátrání se mi líbí.
Myslím, že v tom budu dobrá.
Mám strach. Jdeme.
Právě jsme přišli. Ještě se tu porozhlédneme.
Tak jo.
Podívej na tohle. NP
Co to asi znamená?
Gabe, podívej!
Kdo to je?
Pan Goldblum?
Detektiv Meany.
A vy dva jste na soukromém pozemku.
Víte, že je to protiprávní?
-Ne, ne pane. -To jsme si neuvědomili.
Kdo jste a co tu děláte?
Jsem Lexy Goldová a tohle je Jack Downey.
Studenti pana Walkera.
Je naživu, pane?
To je... předmětem vyšetřování,
ale jestli o jeho zmizení něco víte,
radím vám, abyste mi to řekli.
Nevíme nic, pane.
Jste si tím naprosto jistí?
Samozřejmě, jsme si tím úplně jistí.
Nevíte, kolik je hodin?
Ano, je půl čtvrté.
Jak dlouho už to děláte? Tu policejní práci?
Říkal jste půl čtvrté? To přijdeme pozdě na večeři.
Není na večeři trochu brzy, Jacku?
Věděli jste, že velká jídla se mají jíst dřív?
-Je to lepší na trávení, -To jsem teda nevěděl.
Budeme se muset dostat přes celé město...
Takže musíme jít.
Myslím, že se ještě uvidíme, detektive.
To jo. Takže jdeme. Nashle.
Ty jsi se dočista zbláznila?
Takhle jsem tě nikdy neviděla. Bál ses, nebo co?
Nebál. Nechtěl jsem ho rozhodit. Byl docela divnej.
-To protože nebyl detektiv. -Co? A jak tohle víš?
Detektiv newyorské policie si nemůže dovolit
platinové hodinky a drahej ohoz.
Soukromé očko může mít spoustu zámožných klientů
a kupu peněz, zvlášť v New Yorku.
Možná jo, možná ne.
Krom toho, jak poznáš, že je to drahý oblek?
Věř mi. Nekvalitní ohoz poznám na míli.
A fakt byl drahej. A hodinky taky. Nejlepší.
18karátový platinový pásek a ciferníky z perleti,
díky kterým vidíš čas ve dvou pásmech najednou.
Děsně elegantní. Můj newyorský cit tvrdě pracuje.
Kdo by si pomyslel, že tvoje posedlost materialismem
-nám přijde vhod? -Beru to jako kompliment.
Myslíš, že Sternová a ten Meany
jsou v tom spolu?
To nevím, ale můžeme ho prověřit.
Dobrý nápad. Půjdeme k nám.
Ne, půjdeme ke mně. Je to hned tady.
Ty bydlíš v Brooklynu? Proč jsi to neřekl?
Nikdo se neptal. Chodit na Millington prý znamená
že máte vrátného a letní dům a tak.
My nic z toho nemáme. Dostal jsem stipendium
Fakt jo?
Dobrej, paní Jenrettová.
-Ahoj Jacku. -Jo fakt.
Brooklyn není tak úchvatný jako Upper East Side, že?
Ale mně se tu líbí. Všichni jsou skvělí.
Vsadím se, že své sousedy neznáš.
Nemáme sousedy, protože nám patří celé patro.
Ale potkala jsem se s lidmi pod námi, když mi přetekla vana.
Aha. Přetekla jí vana. Tak pojď.
Ahoj mami, jsem doma!
Ahoj.
Co dělá tvoje mám doma uprostřed dne?
Je sestra na pohotovosti.
Má noční směny. Ve dne má volno.
Vážně?
Něco tu úžasně voní.
Jo, je výborná kuchařka.
-Ona vaří? -Jo. Tak pojď.
-Ahoj. -Ahoj mami.
To je Lexy, kámoška ze školy.
Ahoj Lexy, ráda tě poznávám.
Já vás taky.
Mám trochu zpoždění. Umyl bys pak nádobí?
Jasně, mami.
Dáte si citronový koláč?
-Je to moc dobré. -Děkuju.
Na čem vy dva pracujete?
-Je to jen... -Školní projekt.
Jo, školní projekt. Budeme nahoře.
Dobrá.
-Fajn. -Ráda jsem tě poznala, Lexy.
Já vás taky.
To je můj bratr.
-Ty máš bratra? -Jo, to je Todd.
-Bydlí tady? -Ne.
-A kde je? -U námořnictva.
Jako fakt?
Jo. Jsou na Havaji.
Tam je to tak super. Grand Makiki je neskutečný.
Posledně jsem tam měla i kosmetiku, boží.
Který ostrov je tvůj oblíbený?
To nevím. Nikdy jsem tam nebyl.
Bydleli jsme s bráchou dohromady, než odjel.
-Musí ti chybět. -To jo.
A kde máš tátu?
Před pár lety umřel.
Proboha. Jacku, to je mi líto.
Ne, to je v pohodě. Byl dlouho nemocný,
ale starali jsme se o něj.
Muselo to být moc těžké.
Vlastně to bylo v pohodě.
Měl jsem ho moc rád.
Mrkneme na Meanyho?
Tady.
Za co jsou všechny ty trofeje?
Mám rád bowling.
Prý musíte nosit boty, co nosili jiní lidé.
Opravdoví hráči mají vlastní.
Prý snad nosí i vlastní ponožky a prádlo.
Ale to jsou ti top hráči.
Tenhle počítač ti dal pan Walker?
Už chápu proč. Je z pravěku.
NEW YORK SEZNAM SOUKROMÝCH DETEKTIVŮ
Vypadá to, že je Charles Meany zapsaný
jako soukromý detektiv v New Yorku.
Může být víc Charlesů Meanyů,
nebo taky může lhát.
Nebo může být tím, kdo říká, že je.
To jo.
1 NOVÁ ZPRÁVA
-To není možné. -Co není možné?
Mám tu e-mail.
To je překvápko, asi máš nějaký kámoše.
Od koho?
Od pana Walkera.
Co? Počkat. Co tam je?
Je to doporučení, slíbil mi ho,
abych dostal další stipendium.
To je divné. Je datovaný před čtyřmi dny,
ale odeslaný byl až včera.
Jak může mrtvola poslat e-mail?
-Něco mě napadlo. -Co?
-Byl to počítač pana Walkera. -Jo.
PRODUKT JE LICENCOVÁN NA JMÉNO: NICOLAS PETROSSIAN
Podívej se. „Nicholas Petrossian“. NP.
Ty iniciály na kufříku ve Walkerově domě.
Lexy píše, že se sejdeme u ní.
A sledování Dawsonové se vyvíjelo tak dobře.
Radši necháme tu kameru zapnutou, pak to prověříme.
Kdyby se něco stalo.
Takže Walkerovo skutečné jméno je Nicholas Petrossian?
Nesmíte se divit, že si takové jméno změnil.
-Můžu si taky změnit jméno? -Proč ne?
Tak jo, shrneme si dnešní vývoj.
Sternová odchází od Walkera...
vlastně z Petrossianova bytu,
kde se objevil podezřelý detektiv.
Goldblum byl v bytě Dawsonové.
A bezdomovec v Brooklynu na sobě měl Walkerovu bundu.
To je tak divný. Co měla na sobě Sternová?
Těžko říct.
Pardon. Koho to zajímá?
-Budeme pokračovat? -Pro mě za mě.
-Tak dál. -Ok.
Nevíme, proč byla Sternová u Walkera v bytě.
Nezapomeňte, že se hádali, než Walker zmizel.
-Jo. -Hrozně podezřelé.
To si přesně myslím. A ten detektiv, to bylo...
Co s ním bylo?
Vlastně nic. Jen trochu naháněl hrůzu,
a na detektiva byl moc nápadně oblečený.
To je Cameron Diaz v Charlieho andílcích taky.
Jen...
Takže to vypadá, že je Goldblum nějak...
propojený s Dawsonovou?
Ale vždyť jí včera Walker zlomil srdce.
-A pak mu vyhrožovala. -Pikantní, že?
Možná se Goldblum a Dawsonová spolčili, aby se zbavili Walkera.
A jaký by měli motiv? Protože byl u Dawsonové doma...
A jednou rukou ji objímal.
Žárlil.
A jak vysvětlíme toho bezdomovce?
Nevím, ale třeba je v New Yorku
víc takových škaredých kabátů.
Možná ho ten chlápek našel.
-To ne. -Co máš, Jacku?
Prověřil jsem jméno Nicolas Petrossian
a v The Arizona Dispatch píšou:
„Nicholas Petrossian, bankéř, který záhadně zmizel
„a dle důkazů by mohl být mrtev.
„Byl obviněn z podvodu a zpronevěry.
„Petrossianova matka žije v Brighton Beach.“
Měli bychom za ní zaskočit.
Určitě, zjistím její adresu.
Měli jste vidět, co jsem si oblíkla. Rozkošné, všichni zírali,
Měla jsem ty úžasné capri kalhoty
s leopardím tričkem a k tomu vysoké boty...
Možná jsem Jacka celou tu dobu podceňovala.
Je v něm mnohem víc, než jsem myslela.
Musí být těžké chodit do školy daleko od domu.
A bráchu má pryč, a jeho táta...
Nevím, co bych dělala bez táty. Ale mámu má fakt milou.
Prostě klasika od Mary-Janes se silnou podešví,
páskem na suchý zip a hranatou špičkou. Napodobenina Prady.
Vždycky je tak osamělý. Kdopak je asi jeho nejlepší kámoš.
S Jackem mi je moc fajn.
Proboha! Co to říkám?
-Mám to. -Co?
Adresu paní Petrossianové.
Vážně? Jak jsi to dokázal?
Brooklynský zdravý rozum. Je v telefonním seznamu.
-Kecáš. -Nekecám.
Prostě byla ve Zlatých stránkách.
Mohli bychom tam jít po škole.
-Tak jo. -Dobře.
-Věděla jsem to. -Co?
Ale jdi. Jen spolu musíme vycházet.
-A vychází to. -Co jako?
Jack se ti děsně líbí. Přiznáš to?
Je to támhle.
Krása! Mají tam studnu přání.
Promiňte, že vás rušíme.
Hledáme matku pana Nicolase Petrossiana.
Nikdo takový tady nebydlí.
Není to běžné jméno. Možná, když se zamyslíte...
Promiňte.
-Pusť je dovnitř. -Jak to myslíš?
-Jsou v pohodě. -Nedělej to.
Pane Walkere!
Pojďte.
Dali byste si něco? Ten úhoř je báječný.
Čerstvý. Ještě ráno plaval.
Ne, děkuju.
Právě jsem jedl.
Dobře.
Jo.
Máte nádherný přívěšek.
Ano? Děkuji.
Před lety jsem ho koupila v jednom vetešnictví poblíž Rena.
Koupila jsem si ho za výhru v automatech.
Nemůžu uvěřit, že jste naživu.
Mysleli jsme na nejhorší.
Co se stalo, pane?
Víte, je to složité.
Zkoušela jsem mu to vymluvit,
ale je tvrdohlavý jako jeho otec.
Nechtějte po mě, abych začala.
-Díky, mami. -Jo.
Řeknete nám podrobnosti o té zpronevěře,
jak vás z ní obvinili v roce 1987? Zjistili jsme to.
To mě nepřekvapuje. Domácí úkoly jsi vždycky plnil.
Ale nejsem vinen. Hodili to na mě.
Tak to řekni znovu.
V 80. letech jsem pracoval v Arizoně jako úředník. Byl jsem mladý, dychtivý,
makal jsem tvrdě, škrábal se po karierním žebříčku.
Právě jsem dostal na starosti velký, důležitý účet
a všichni zpozorněli, zvlášť Granville.
Byl jsem na vrcholu.
Pánové!
Kdo je Granville?
Byl to můj šéf.
Nikdy jsem ho neměla ráda.
Matko, prosím.
Eso!
Mělo to krátké trvání.
Hned nato
někdo ukradl z toho nového účtu 10 milionů
a vložil je na zahraniční účet pod mým jménem.
Narafičili na mě krádež.
Proč jste je nevybral a nešel na policii?
To jsem chtěl, ale účet byl prázdný.
A nepřišel jste na to, kdo to udělal?
Ne. Spousta lidí měla k tomu účtu přístup.
A co peníze? Nevíte, kam se poděly?
Ani stopa. Přál bych si to vědět.
Jak se 10 milionů může prostě vypařit?
Věděl jsem, že se policie brzy objeví, tak jsem utekl,
ale někdo po mě šel a sledoval mě celé měsíce,
nechával výhružné vzkazy,
obviňoval z vyloupení zahraničního účtu.
S člověkem, který to udělal,
si to jednou vyřídím.
Bude litovat, že se kdy narodil.
Byla to noční můra.
Musel jsem udělat drastická opatření a nafingovat svou smrt,
abych se toho pronásledovatele zbavil.
Nicholas Petrossian byl kaput.
Vytvořil jste si novou identitu.
Jo, Orlando Walker byl učitel,
který rok předtím zemřel.
Když jsem získal jeho identitu, stal jsem se také učitelem.
A líbilo se mi to, víte? V novém životě jsem se zabydlel a...
Všechno bylo zase normální.
-Pak jsem potkal slečnu Dawsonovou. -Ona je miláček.
-Vajíčkový salát? -Černý chleba.
Můj oblíbený!
Úplně jsem do toho spadl. A všechno bylo skvělé,
než v novinách otiskli ten článek.
Proboha. Vypadá to, že vás našli kvůli mé fotce.
Promiňte, pane Walkere. Nechtěla jsem vám ublížit.
Vím, že ne, Lexy.
Takže to odpoledne jsem cítil, že mě někdo sleduje.
Když jsem přišel domů, byl tam vzkaz.
Pršelo a inkoust se rozmazal,
takže to jde jen těžko přečíst.
„Vím, kdo jste.
„Pod palmou...
„V hale... hotelu... sobota... 2 odpoledne
„Zaplatíš. Když ne ty, tak tvoje přítelkyně.“
Vydírají vás, pane Walkere.
Vypadá to, že máte být v sobotu ve dvě v nějakém hotelu.
Když ne, slečně se něco stane.
Musím zjistit, který hotel to je.
-Víte, kdo to psal? -Ten, kdo to na mě tenkrát hodil.
Dokud to osobu neidentifikujeme, nikoho nebereme za nevinného.
Takže když vypátráme správný hotel,
-zjistíme, kdo je ta osoba. -Půjdu tam,
aby se slečně nic nestalo.
Pane Walkere, někdy musíte vyjít na veřejnost.
Jak se jinak chcete oženit se slečnou Dawsonovou?
-Strašně rád bych se s ní oženil. -To je tak sladké.
Zjistíme, který je to hotel
a budete naše návnada.
Co tu děláš?
Žiju tu, ty ňoumo. Vlastně, mohla bych s tebou mluvit?
To napětí mě zabíjí. Co chceš?
Protože jsem děsně laskavá, rozhodla jsem se, že tě zasvětím.
Tak pojď.
Je něco na disku?
Jen vzduch.
Pustíme se do toho.
„Vím, kdo jste. Setkáme se pod palmou v hale
„hotelu Fairmark, v sobotu ve 2 hodiny odpoledne.
-Hotel Fairmark! -No jasně!
-Děti, jste tam? -Tati!
Ahoj, co se tu děje?
-Ahoj tati. -Pane Golde.
Co tu všichni děláte?
-Učíme se nové taneční kroky. -Jo.
Je to krok-sun-krok, Taylor, ne sun-krok-krok.
-Ty jsi ale pitomec. -Ty taky.
Ok, já se tedy půjdu
připravit na zítřejší úkol.
-Čau, tati! -Mám tě ráda!
Takže, setkání s panem Walkerem.
Potřebujeme zítra ve dvě sledovačku v hotelu Fairmark.
Ahoj, tati. Sbohem, tati.
-Zadrž. -Co je?
Co se týče pana Walkera, jsou tu jisté potíže.
„Policie oznámila, že pohřešovaný učitel
„Orlando Walker je asi defraudant, který se skrývá od roku 1987.
„mluvčí policie říká,
„že čelí mnoha letům vězení, pokud bude odsouzen.
„Za informace o pobytu pana Walkera
„je vypsaná nemalá odměna.“
-Proboha. -Promiň.
Ne vždycky poznáš knihu podle obalu.
Píše se tam, jestli někdo ví, kde je?
Ne. Zřejmě se stále se pohřešuje.
Skvělé! Je pozdě, už musím, tati.
-Měj se. Ahoj, Gildo. -Ahoj.
-Lexy! -Jo?
Vezměte si tyhle vysílačky.
Vzala jsem nějaké navíc.
To je výborný nápad, ale jsi si jistá?
Můžete je potřebovat.
Děkuju.
Hodně štěstí.
Víš co, možná si tě nechám.
Ahoj.
Jste připravení?
HOTELOVÉ UDÁLOSTI - KENNEDYHO SÁL KONFERENCE O BEZDOMOVECTVÍ V NEW YORKU
Myslím si, že tyhle děti mají něco za lubem.
Támhle to vypadá docela dobře.
No tak, Gabe.
Dvě hodiny. Chápete? Jsou dvě hodiny!
Všichni na místa.
Ne, slečna Dawsonová. Nechala jsem jí vzkaz, aby se schovala.
Ale asi to nepochopila.
Ne. Nedělejte to, pane Walkere.
To je Goldblum!
Co?
Nebo ne.
To je ten bezdomovec s Walkerovým kabátem.
A podívejme. Paní P?
To je Sternová!
Jde za Goldblumem?
Jsem zmatený.
Jsme snad v TV show se skrytými kamerami?
Lexy.
A je mi fuk, co za to. Je to až moc šílený.
-Lexy! -Co?
Meany!
Petrossiane.
Granville. Já...
To snad ne. Tak vy jste mi to provedl? Proč?
Byl jsem váš nejlepší zaměstnanec, neoblomný bankéř.
Nikdy jsem nevěřil, že jsi mrtvý.
Zničil jste mi život. V podstatě jsem mrtvý.
Musím říct, že na mrtvého muže
se docela bavíte.
Je to tak. Líbí se mi život na útěku. Ušil jste to na mě.
Jasně, že jo, kámo.
Byl jsi snadný cíl.
Co takhle to zjednodušit a ...
Předat mi to?
Nemám ty peníze.
Jasně, že nemáš prachy, ty blázne. Jen...
Dej mi, co mi patří.
Neřešte to, pane.
Jen ho chyťte do pasti.
Dám vám to a pak už zmizíte. Půlku teď.
Půlku?
Půlku.
Ty blázne, o čem to mluvíš?
Kdo tě poslal?
-Jste v pořádku? -Jo. Je to jen kotník.
Nenechte ho utéct!
Vy dva nahoru, Jack a já jdeme dolů.
Co to...
Tam je. Za ním!
Bacha!
Pojďme odsud!
Jacku! Uvízla jsem tu!
Jacku!
Jdeme!
Děkuju, Jacku.
Pojď.
Kudy půjdeme?
DÁMY HOTEL A LÁZNĚ FAIRMARK
Počkej tu, Jacku.
Haló?
Proboha! Slečno Dawsonová! Jste v pořádku?
Tomu říkám módní nouze.
Dostala jsem exkluzivní pozvání
na volný den v lázních a takhle jsem dopadla.
O co tady proboha jde?
Co tu děláš?
Je to na dlouhé povídání.
-Ale pro začátek, pan Walker je naživu. -Cože?
Ještě obrátíte, až uslyšíte podrobnosti,
ale to musí počkat.
Ale teď se musíme zbavit Granvilla.
To je člověk, který zařídil tohle takzvané pozvání.
Slečno Dawsonová.
Odpusťte, že vás opláchnu takhle, ale musím jít.
Jste v pořádku?
Dámy a pánové, klid prosím.
Prosím o pozornost.
Děkuji.
Těší mě, vám že mohu představit někoho,
kdo strávil poslední čtyři týdny
jako bezdomovec v přestrojení v ulicích Brooklynu.
Je zde a řekne nám svůj příběh.
Dámy a pánové, člen městské rady Gary Eikare.
Výborně, Gary!
Jsem hrdý,
že tu dnes stojím jako muž,
který trochu nahlédl do chudoby na ulicích.
Vidíte ten starý kabát?
Pro některé je to jen doplněk,
vyjádření módy.
Pro jiné, ten kabát
je druh přístřeší.
Způsob přežití.
Tento ponurý starý kabát
je v podstatě jedinou nabídkou laskavosti,
kterou jsem za ten měsíc dostal.
Jeden muž si ho svlékl... Abych se já zahřál.
Výborná práce!
Ten hadr že je přístřeší? Nad tím jsem nikdy nepřemýšlela.
No, všechno je jednou poprvé.
Hej, jdeme.
Lexy.
-Prosím? -Přineste mi něco studeného, garçon.
Hned to bude.
-Pane! -Co slečna Dawsonová?
Támhle je.
Ahoj!
Nejsou rozkošní?
Utekl nám.
-Co? -O co tu jde?
Dobrý den. Dáváme s tu babičkou čaj.
Pojďme.
Babi! Můžu ti objednat jednoho Napoleona?
Díky, zlatíčko.
Dobrej.
Nemohl se dostat daleko.
Všichni se uklidníme.
Počkat. Mám nápad.
Jacku, támhle je.
Chyťte ho!
Co to je? Dámy, držte si kabelky!
Stát!
Granville Falco, který se vydával za detektiva Meanyho.
Co je tohle za falešné jméno?
Meany znamená krutý.
Uvidíme, jak krutý bude za mřížemi.
Zdá se, že Sternové se líbil pan Walker,
na Dawsonovou trochu žárlila,
když viděla v novinách jejich fotku. Čmuchala u něj,
chtěla vědět, jestli se jí jen nevyhýbá.
Mezitím Dawsonová odmítla Goldbluma.
Ale jak vidíte, hned se zaměřil na Sternovou a voilà.
Konec dobrý, všechno dobré.
Ale ne. Máma pana Walkera.
Nevypadají spolu skvěle?
Už je tu jen maličký problém s budoucností pana Walkera.
Vsadím se, že se Dawsonová nechce vdávat ve vězeňské kapli.
Musím říct, že detektiv Potter vpadá bez kníru mnohem líp.
A ještě táta.
Tati?
Na tohle jsem čekala celé roky!
Stálo mě to dva ledvinové kameny a ischias,
než jsem se dočkala toho, vidět tě v poutech.
Už bych měla vnoučata, kdyby nebylo tebe.
Jste zatčen, že jste se vydával za důstojníka
a za zpronevěru a podvod.
No ještě že tak.
-Jednou tě dostanu, Petrossiane. -Pane, musím vás také zatknout.
Jste obviněn ze stejného činu jako on.
Ale to udělal on. Ušil to na něj.
Peníze ze švýcarského konta zmizely.
Jestli jste nevinný, pane Petrossiane, co se stalo s penězi?
-To bych taky rád věděl. -Miláčku.
Paní Petrossianová, kde jste sehnala tu příš...
chci říct tu unikátní brož čmeláka?
Slečno Goldová, na to není čas.
Promiňte, je to moc důležité.
Tuhle? Moment.
Mám ji od doby, kdy byl Reagan v úřadu.
Vlastně jsem ji našla.
Přišla jsem do banky, měli jsme jít se synem na oběd.
Na podlaze ležel papírový sáček, tak jsem ho zvedla.
Uvnitř byl ten nejkrásnější klenot,
jaký jsem kdy viděla.
Na bleším trhu by určitě stál 25 dolarů.
Podívej, co jsem našla.
Řekli jsme si, že to musí patřit někomu z banky.
Ale příští den už byl můj syn na útěku.
Nebyla šance najít majitele.
Patří to někomu?
Vidíte tu velice vzácný žlutý diamant.
Je tak vzácný, že na světě
se je jich vyskytuje méně než třicet.
Jejich jasná barva, unikátní tvar a bezvadný stav
jim zaručuje hodnotu
10 milionů dolarů.
Je to překrásné.
Myslím si, že Meany...Granville...
vzal peníze ze švýcarského účtu.
Dal je tam, aby je mohl vybrat.
Pak koupil diamant a tak ukryl peníze.
Myslel jsem, že jsi to ukradl, Petrossiane.
Chtěl jsem ji dát do schránky,
ale najednou byla fuč.
-A teď mi ji vrať! -Odveďte ho odsud!
Vraťte mi to! Je to moje!
To není fér! to není fér.
Vraťte mi to! Moje!
Jsi génius, Lexy.
Kde přesně v mozku skladuješ takové informace?
V oddělení vánočních ozdob.
DAILY EXAMINER ZA ZMIZELÉHO UČITELE SE NESUPLUJE
Viděla si ranní vydání?
Jo.
Dostala ses na první stranu.
Je tam tvoje jméno.
Jo. Ani se tomu nechce věřit.
Asi bys měla mít přednášku na karierních dnech.
Jako novinářka.
Možná i jako detektiv.
Táta říká, že je to totéž.
Orlando a já ti chceme poděkovat.
Policie ukončila vyšetřování
a je z něj svobodný člověk.
To je úžasné.
Víte, jen jsem si nechala poradit od táty.
Je s podivem, co zmůže tvrdá práce, představivost
a trocha štěstí.
Možná bychom měli pozvat tvého tátu.
To je výborný nápad.
Už půjdu.
Mám schůzku s Orlandem. Chce se mě na něco zeptat.
Uvidíme se později. Nashle.
Proboha!
Ahoj.
Ahojte.
Děkuju. Děkuju. Díky, pane.
Budu mít vnoučata!
Paní P. je jako dalmatin.
To jo. A celá se vrtí.
To s nima jede taky na líbánky?
Nashle všichni! Děkujeme!
Nashle! Díky!
Gabe. Mrzí mě, že Diana vysílala ten příběh dřív, než ty.
To je v pohodě. Volali mi ze show Geraldo.
Řekni, v čem je tvé tajemství?
Cože?
Ale no tak. Vždycky je v tom něco víc.
Gabe.
Takže, není to žádné tajemství.
Jsou to jen dovednosti.
Ahoj Jacku.
Slyšela jsem, že si dostal další stipendium.
-Ahoj Jen. -Ahoj.
Děkuju. Už se těším, až budeme zpátky v Millingtonu.
Částečně kvůli tobě.
Nemusel si to říkat,
ale když už...
Na tom případu jsi udělala kus práce.
Měla bys na sebe být hrdá.
Naučila jsem se od tebe něco fakt důležitýho.
Věci nejsou vždy takové, jak se zdají.
A to je dobře. Dělá to život zajímavým.
To je nový trend kabelek?
Přemýšlej, Jacku. Nakupovala jsem.
Jistě.
To je pro tebe.
Našla jsem je v retro butiku a trochu je upravila.
Díky. Líbí se mi.
Možná bychom spolu někdy mohli zajít na bowling.
To asi ne.
Proč ne. Bude to sranda! Jo!
A co ty boty, které nosí jiní lidé?
Boty.
Myslím, že bych to mohla přežít.
Lexy, zbláznila ses?
Nevíš, kde ty boty byly.
Říká ti něco slovo „plíseň“?
Ale jdi. Moje nohy nejsou zas tak fajnový. Ani tvoje ne.
Buď nohama na zemi.
NewYork je nejlepší město na světě.
Je tu trocha od všeho.
Záhady, intriky, dobří přátelé, je tu všechno.
A jestli to nemůžete najít, tak prostě hledejte.
Mějte oči otevřené.