Reis deg!
Kom an!
Slapp av. Det er bare stormen.
Det kommer til å sinke dem.
De når aldri hit.
Aldri.
Etter tre års krig stoppes de ikke av litt regn.
I verste fall tar det dem et par dager til.
Et par dager? En time til hadde vært for lenge.
-Min kjære Matilda. -Min mann? Hvor er Walter?
Han er ikke med oss. Franskmennene...
Hjelp!
Jeg kjøpte ham av en sjømann. Han er en tynn liten rakker, hva?
Han eter som en hest. Han holder deg med selskap, Matilda.
Hvordan døde han?
Matilda, onkel er ikke død. Selv om vi en gang trodde det.
For Guds skyld, Nicholas. Hvor er han?
-I Bretagne, fange hos grev Fougères. -Gissel?
Om du kunne sett ham. Han var storslagen.
Han utfordret greven til duell, men vi skulle ikke stå uten underholdning.
Så det ble bestemt, 30 av våre menn mot 30 av deres!
Forestill deg det. Våre sverd var som besatt da de hogg de jævlene!
-Blodet sprutet fra deres årer! -Det holder!
Deres bedrifter er overveldende.
Bare fortell hvordan vi kan få tilbake mannen min.
Hvordan skal vi ha råd til hans løsepenger?
-Vi har våre midler... -Hva vet du om våre midler?
-Denne krigen ruinerer oss! -La meg avslutte!
Jeg fanget en mann med mine egne hender.
Ingen annen enn grevens eldste sønn: Jacques de Saint-Amant.
Denne mann bringer inn mer enn løsepenger for onkel.
Jeg har ikke bare sikret hans hjem- komst, men også profitt for oss alle.
Hvordan våger du snakke om profitt når Walter sitter i et gudsforlatt hull?
Ikke lenge. Pengene er her om 10 dager.
Hadde dere utvekslet fanger, hadde han vært her nå.
Og gi ham som en gave til fienden? Nei, det var mitt ansvar!
Det var min plikt å ta meg av våre interesser!
Du har ikke forandret deg! Din eneste plikt var å lede ham tilbake til meg!
Snakker du til meg, en mann av hans kjøtt og blod, om plikt?
Hva din plikt måtte være, er det ikke rart at han foretrekker sverdet.
Hver dag i dette hus minner ham om hva han går glipp av.
Nicholas! Vær så snill!
Jeg ville ha min mann og du gir meg en ape. Kom deg ut!
-Randall. Jeg vil treffe fangen. -La meg hente ham, mylady.
Nå, Randall. Jeg ber deg ikke igjen.
Sir?
Jeg heter Matilda, Sir Walter de Mellerbys kone.
Min nevø har behandlet deg skammelig. Jeg ber om unnskyldning.
La meg hjelpe deg.
Jeg beklager omstendighetene som fører deg hit, sir.
Som jeg ville ønske for min mann,-
-skal du behandles med respekt mens du er i min forvaring.
Jeg gir deg mitt ord.
Skjebnen smiler mot meg.
Agnes?
Hent varmt vann.
Hun kan ikke gjøre det!
Tispe!
Gjør det vondt?
Det gjør alltid vondt.
Unnskyld meg, sir.
Randall Bacon. Utpekt av hennes nåde til å våke over deg.
Hennes regler er enkle, den første:
Om dagen får du vandre fritt på godset, så lenge jeg kan se deg.
Den andre: Nattestid holdes du innelåst i dette rom.
Mine regler er enda enklere:
Kødder du med meg, knyter jeg ballene rundt halsen på deg.
-Har du noen spørsmål, sir? -Bare ett. Nesen din?
-Hva med den? -Den er ikke der.
Det er bedre slik, sir. Jeg kan ikke bli villedet av den.
Og stanken av utlendinger plager den ikke.
Jeg visste at vi hadde lite penger, men ikke hvor lite.
Du skulle ha hevet skattene, som jeg sa til deg.
-Vi hadde hatt en sjanse tross regnet! -Gud vet at jeg prøvde!
Ikke engang hundene våget å nærme seg.
-Hva vil skje med oss? -Vi råtner bort, som denne avlingen.
Kanskje ikke. Matilda, gjør deg klar.
-Vi må ri til biskopen straks. -Biskopen? Men jeg har ingen klær.
Da er det best at du finner noe.
"Hold den nær deg. T.B."
Skam deg, Matilda! Sir Walter ville forbudt deg å bære den kjolen!
Du ba meg forberede meg. Du vet at mine fineste kjoler ble solgt.
Men å trakte etter de dødes jordiske eiendeler...
Skal jeg besøke biskopen i filler? Jeg bærer den for min manns beste.
Han solgte kjolene mine. Hennes har han beholdt.
Vær så snill, et øyeblikk til.
Hvordan tiden spiller oss puss, Matilda.
Jeg husker da du var så liten at du knapt nådde til navlen min.
Se på meg. Se på meg.
Skjønnheten er ikke ferdig med deg, Matilda. Nei.
Snarere det motsatte.
Din far ville vært stolt av den storslåtte frukt du har blitt.
Fortell hvorfor du er her. For å betale eller for å appellere?
-Deres Nåde, jeg ber om ti dager til. -Utelukket.
Ved midnatt er din eiendom utpantet.
Jeg har midlene, Deres Nåde, men ikke mynten ennå.
Hvilke midler snakker du om? Jeg har hørt at din mann er fengslet-
-og at din nevø vendte tilbake like tomhendt som han er tomskallet.
Vi har et gissel. Greven av Fougères sønn.
Deres Nåde, jeg ville ikke be om overbærenhet om jeg ikke var sikker.
Herren har vært sjenerøs mot deg, Matilda.
Men jeg har sett at de vakreste ting kan også være de mest ubrukelige.
Jeg krever mer enn jeg fortjener. Bare ti dager til.
-Da står jeg evig i din gjeld. -Du gjør alt det.
Kom. Vær så snill.
Det fins 47 for øyeblikket.
Men med tiden håper jeg å få tak i flere.
Du aner ikke hva jeg måtte gjøre for å få tak i dem.
Ikke minst hvor mye de kostet.
Håndverket er vakkert, syns du ikke? Og fargene er enestående.
Ti dager du krever, og ti dager jeg gir deg.
Men om du unnlater å oppfylle din forpliktelse,-
-må du more en gammel mann på 47 ulike måter.
Du trenger kanskje tid til å tenke.
Se hvor sjenerøs vår gjestfrihet er.
Intet mørkt fangehull til vår edle, utenlandske fange.
Vår tante kan være mer sjenerøs mot våre fiender enn hennes egne folk.
Stille! Stille! Idioter!
Og nå kommer underholdningen.
Dessverre, ved denne anledning, er gleden på vår side.
Om du vil leke, kan du gjøre det med apen din.
Han er tøff som en hane, men er en kapun.
En kapun?
Fortell hva du ser.
Fortell.
Mer enn jeg ønsker, men ikke mye å skryte av.
-Fortell hva du ser. -Jeg ser ballene dine.
Jeg ser dine jævla baller.
Få dem ut av mitt åsyn.
Er de ikke mye å skryte av?
Vent!
Hva syns du om dem nå?
-Er de små? -Nei.
-Fortell. -De er de største!
De største baller jeg har sett! De er som et par jævla kirkeklokker!
Vær så snill...
Svin!
Vel? Gikk han med på det?
-Ti dager. -Han gir oss ti dager. Det er bra.
Godtok du det ikke? Matilda, godtok du det?
Han viste meg tegninger. Han sa at om vi ikke kan betale...
Å. Ikke si noe mer.
Jeg forstår at han ikke har det bra, slett ikke bra.
Men, Matilda, hør på meg...
-...gå tilbake inn dit. -Gå tilbake? Det vil jeg ikke!
Ikke det? Gud tilgi din arroganse!
Godset, din manns jord, hans ære, vårt levebrød!
Alle ofrer noe.
Er det han forlanger av deg verdt så utrolig mye?
-Vel? -Ti dager.
Godt, godt.
Godt.
Det fins selvsagt et behov for et veldig lite forskudd.
Du har en hånd. Bruk den.
-Hva skjedde? Hvor er Nicholas? -Matilda!
Våkn opp! Vakre Matilda har kommet tilbake!
Kom hit, Matilda.
Det har gått tre lange år. Du må lengte etter det.
-Hva har du gjort? -Gjort?
Han var min fange. Hvorfor bryr du deg?
-Din fange? Jacques de Saint-Amant? -Jacques de Saint-Amant...
Den klanderfrie ridderen uten frykt.
Han kan dra til helvete.
Mylady, det er best at du skynder deg.
Få ham inn.
Er du døv? Få ham inn!
Takk, gode Gud!
Hold ham fast!
Ikke rør deg.
Kom. Sett deg.
Ta den tingen ut av munnen.
-Er hennes sikkerhet død? -Langt fra det.
-Men du sa han var døende. -Jeg regnet ikke med henne.
Hun hadde tilbudt ham sitt eget bryst om han trengte det.
Spar meg dine vulgariteter.
Gi denne til henne, men la henne ikke vite at du er budbæreren.
Vi skal samles igjen som avtalt.
Hvordan har sjuklingen din det?
Han lever og har bedre farge på kinnet enn deg.
Det er klart at han lever. Han spiller et spill og du har falt for det.
-Mylady. -Takk.
Hvem er det fra?
Biskopen.
-Hva står det? -Det angår deg ikke.
Tvert imot! Jeg har en rett til å vite!
Ryktet går om at vi er en hårsbredd fra å slukes av biskopen.
Kom an!
-Agnes, jeg tar over. -Det er ingen fare.
-Vær så snill, la meg. -Nå?
Vi visste ikke om du kom til å overleve.
Om noen ord kunne gi uttrykk for min anger...
Ingen ord trengs.
Jeg regner med å avslutte handelen med din far snart.
For din skyld håper jeg at det avsluttes raskt.
Flukt? Mannen kan knapt stå, for ikke å snakke om å sale opp en hest.
Om han frykter for sitt liv, finner han en måte.
Skal jeg fengsle ham som en enkel tjuv?
Hold kjeft!
Åtte dager gjenstår.
En mann av hans byrd? Det er utenkelig.
Som du vil. La oss be om at din hengivenhet holder ham her.
Hva antyder du?
Hva som enn skjer, er det ditt ansvar.
De kunne ikke holde meg fanget!
Ingen kan fengsle meg!
Ikke deres stinkende fangehull, ikke deres jævla lenker!
Ikke det jævla havet, ikke den jævla vinden, ikke den jævla kulden,-
-og ikke den jævla leira, og ikke det jævla regnet!
Jeg er kjent med dødens ansikter, men dette har jeg aldri sett.
-Hvordan i Herrens navn døde han? -Se på apen.
Merk spenningen på senene i hånden.
Vi kan være sikre på at hans siste stund var kort.
-Barmhjertig kort. -Brutalt kort.
Under en plutselig og uten tvilende plagsom stund-
-grep hånden tak i apen rundt halsen og forente dem for all evighet.
Han døde uten syndenes tilgivelse og hans synder var mange.
Fikk du vite hvordan han ble funnet?
Kan han ha jaget dyret og dødd av anstrengelsen?
Anstrengelsen delte ut dødsstøtet, det er åpenbart.
Men det er bare slutten på historien.
Det som burde uroe oss mer, er begynnelsen.
Se disse byllene. De lukter kraftig.
Jeg må innrømme at jeg aldri har sett lignende byller,-
-men jeg er redd jeg har hørt om dem.
Du vet kanskje hva jeg snakker om.
-Jeg har hørt rykter, men... -Det er uforsiktig å anta det verste.
-Kan du hjelpe meg? -Du har vel sett nok?
Herregud!
Det kan ikke være sant!
Hent hovmesteren. Nå.
Anazapta!
Minnet mitt vender tilbake til den dagen som en hund til sitt oppkast.
Jeg gjorde bare det de ba meg om.
-Hva skal vi gjøre nå? -Begrav ham i all hast...
...og be.
-Får jeg se ham? -Hold deg unna for din egen sikkerhet.
-Kroppen må svøpes umiddelbart. -Hva skjedde med ham?
Hør på meg. Vi må samle mennene som vendte tilbake med mester Nicholas.
Er mistankene mine korrekte, kan hele sognets velferd stå på spill.
Hev armene.
Kan noen fortelle hva dette handler om?
Er dette takken for at vi risikerte livet? Å bli behandlet som sauer?
Vær tålmodige. Dere skal få vite når tiden passer.
Det er lett for ham å si. Han står ikke og fryser ballene av seg.
Fordi han ikke har noen baller å snakke om.
Stillhet! Neste mann som åpner munnen ligger tynt an.
Om dere ikke holder i stangen glemmer vi dette og gjør det ordentlig.
Ålreit, nå løfter vi.
-Se, han har merker på kroppen. -Ikke rør ham!
Jeg gir deg merker om du ikke skynder deg.
Vi vil klare oss så lenge vi ikke ser ham i øynene.
Sykdommen smitter på den måten.
Løft armene.
Har hevelsen plaget deg lenge?
-Hvorfor spiller det noen rolle? -Svar!
Den kommer og går, sir. Jeg kaller ham for sir Percival.
-Utsondrer den en motbydelig væske? -Spør ham i stedet.
Jeg forsikrer deg at dette ikke er noe å le av.
-Det handler om mester Nicholas død. -Det gikk sannelig fort utfor.
Det plager meg ikke mye. Iblant svulmer han opp og blir rød.
Sannheten er at smerten iblant er brutal.
Iblant har jeg knapt kunnet gå, ikke sant, gutter?
Fortell, doktor. Hva var det som drepte mester Nicholas?
Var det byllene som den John har?
Husker dere ryktene som gikk mens vi var i utlandet?
En grusom stinkende tåke. Den mest forferdelige av grusomheter.
Den kunne felle en mann før han rakk å angre syndene sine.
Dekket av byller av sånn ondskap at alle i hans nærhet...
-...fulgte ham til graven. -Svarte, stinkende byller!
-Det var uhyggelige rykter. -Og de var bare rykter!
Hvem av dere har sett dem med deres egne øyne?
Jeg sverger for Gud, sir. Spør kona. Jeg har hatt sir Percival i flere år.
De kan kle på deg. Jeg har hørt at det fins en mann til å undersøke.
Ditt jævla svin!
Vi skal drepe deg og din råtne, onde, stinkende byll!
Doktor, skal du ikke si noe til dem?
Jeg har det bra.
Kom an, sir. Noen er her for å treffe deg.
Jeg håper at du har blitt fullt informert...
-...om den katastrofale hendelsen... -Ja.
Jeg hadde ingen vond vilje mot ham.
Du innser at det er nødvendig å undersøke deg?
Gjør det du må.
Du må være utålmodig etter å bli gjenforent med ditt eget folk.
Jeg føler meg hjemme her.
Det er nødvendig å...
Hva er dette?
Hvem er du?
Du vet hvem jeg er.
Matthew, takk og lov at du er her. Hjelp meg.
Tilgi meg!
Jeg kunne ikke hjelpe henne.
Det var ikke noe jeg kunne gjort.
Ta dette som et tegn på min tilgivelse.
Walter vil ikke akseptere at nevøen hans begraves uten tilbørlig respekt.
Å utsette dette hadde vært ekstremt uklokt.
-Smitten må ikke spres! -Smitten? Han nevnte ingen smitte.
-Skal ikke doktoren bli? -Matthew, vent!
-Vær så snill, Matthew! -Unna vei!
Takk.
John? John Harding?
Vær så snill...
Vær så snill, hjelp meg.
Hva er dette for djevelskap?
Mylady?
Joan?
Er det deg?
Jeg må vekk herfra!
Ta meg så langt herfra som mulig!
Var det ikke for ryggen min, hadde jeg gjort det selv, byller og alt.
Heldigvis var Sir Walter ikke der for å se det.
Hans eget kjøtt og blod dumpet i et hull, ikke bedre enn en drittsekk.
Men han har bare seg selv å skylde. Han er aldri hjemme.
-Foretrekker han slagmarken? -Hva er meningen med det?
I hans alder og med en sunn jente som venter hjemme.
Det er på tide at hun gir ham en sønn, sier de.
Alle disse årene og ingen sæd er sådd.
Hun er kald mellom beina, men om jeg får snakke rett ut mellom menn,-
-ville hun varmes opp snart nok om noen tok seg umaken.
Mellom mannen hennes og hennes dumme nevø, må han hvile i fred...
Det er en gåte hvordan en mann som du kunne tas til fange av en sånn idiot.
Jeg antar at det har å gjøre med at du er fransk.
-Du liker å prate. -Jeg liker å prate og spise.
Jeg liker også et herlig knull, alt til sin tid.
Om Herren var god nok til å sette et hull i ansiktet mitt,-
-hvem er jeg at ikke bruke det. Inn med deg nå, sir.
Joan, den tilhørte henne.
Ingen jævel skal holde mine hender bundet!
Ingen celle kan holde på meg! Hører dere?
Jeg er fri, kjøtere! Fri som de jævla fuglene!
Åpne cellen min, jævler!
To vakter med brukne nakker er det eneste dere finner!
Mylady! Mylady!
Han er borte, mylady! Franskmannen har forsvunnet!
Dette ankom nettopp fra Bretagne til mester Nicholas.
Er dette takken?
Jeg viste deg respekt, ba deg inn i mitt hus og pleide dine sår!
Du burde råtne i et hull. Gud vet at du hadde gjort det uten min hjelp.
Hvis jeg prøvde å flykte, ville vi ikke pratet nå.
Jeg stolte på deg! Jeg ba deg bare å bli innen synsvidde.
Jeg er uvant ved fangenskap, tross at fangevokteren er elskverdig.
Spar meg smigeren.
Unnskyld meg.
Det er jeg som skal be om tilgivelse.
Til mannen din er i sikkerhet, kommer jeg ikke å forlate din side.
Fikk Walter lide da han ble tatt til fange?
Har du noensinne sett ham på slagmarken?
Når en mann kjemper uten en tanke på hans eget liv,-
-må han alt ha lidd mye.
Hans første kone, Joan, døde av feber i ung alder.
Han snakker aldri om henne, men stillheten ligger tungt.
Jeg frykter hans sorg når han får høre at Nicholas er død.
-Du var ikke redd for å røre liket. -Jeg skyldte ham det.
Du skyldte ham ikke noe. Han prøvde å drepe deg.
Han tok meg hit. Til deg.
-Randall. -Du fant ham.
-Mannen som går gjennom låste dører. -Led fangen tilbake med en gang.
-La meg få igjen pusten, mylady. -Nå.
Randall Bacon! Fangen. Du skal ta ham til presten. Straks.
Ta ham hit og dit. Når skal en mann få spise sin jævla middag?
Randall Bacon, du kan forlate oss.
Jeg har ikke hatt gleden...
Les! Du kan lese, ikke sant?
"Til Nicholas de Mellerby fra Louis de Saint-Amant."
Din berømte far.
"Når det gjelder det gjensidige byttet av fanger, sir Walter de Mellerby-
-og min eldste sønn Jacques som du påstår å holde fanget.
La følgende være kjent for alle som leser dette brev.
På Sankt Barthélemy ved slagmarken av Montier,-
-min elsket sønn og arving, ridder Jacques de Saint-Amant...
...ga livet sitt for å forsvare vårt land mot engelskmennene."
Død? Du er død?
Du er ikke den du sier du er.
Først nevøen din, nå doktoren.
Matthew...
Det er Djevelens merke.
-Hvem risset det inn? -Ingen av oss kan skrive.
"Ecci agnus dei."
De ordene. Vi sier dem i kirken.
-Hva betyr de? -Sku Guds lam.
-Oppgi ditt navn. -Jacques de Saint-Amant...
-...av Fougères. -Gi meg bevis. En ring. Et segl.
-Dine folk tok alt jeg hadde. -Så beleilig.
En manns liv står på spill! Hvordan våger du å gjøre narr av det?
Sir Walter kommer ikke til å dø i Frankrike. Du har mitt ord.
Hvem sitt ord er det? Hvem er du?
-Si meg det. -Uforskammede krek!
Jeg skal finne ut sannheten om jeg så må piske den ut av deg!
Fortell! Hvem er du?
Fortell! Fortell!
Velsign meg, hellige far, for jeg skal synde.
Gud forbarme!
Du forstår, jeg har visjoner som jeg ikke kan forklare.
Lys sprenger inni hodet mitt som et jordskjelv-
-som river meg fra hverandre og blender fornuften min.
Det er så varmt og lyst at øynene mine blendes av dets skjønnhet.
En million dolker gjennomborer hjertet mitt-
-og øynene mine brenner og halsen min synker sammen-
-og jeg kan ikke svelge og jeg kan ikke puste!
Forstår du? Jeg kan ikke puste!
Mitt navn...
Tilgi meg. Tilgi meg.
Hun kom til meg fylt av anger.
Jeg kan bare tenke på ham, pater. Hver våken stund.
Hver time fylles tankene av begjær og lar meg ikke sove, spise eller be!
Jeg prøver, men ordene er tomme.
Om Herren vil befri meg fra ondskapen som får meg til å svikte mannen min.
Om han visste, pater, hvordan jeg har sviktet ham...
Jeg forrådte henne og min ed.
Jeg var så desperat for Sir Walters gunst at jeg ikke kunne tie.
Hore!
Jeg kunne tidd, men jeg gjorde ikke det.
Jeg spredte synden og forverret saken-
-til alt ble til møkk!
Jeg forstår hvordan minnet må plaget deg i alle disse år.
Du har bedt til Gud om at din forferdelige pine skal forsvinne.
At du kan slutte fred med henne.
Du kan slutte fred med meg.
Du må gi meg brevet.
Jeg sier ikke mer om det.
Din morderiske jævel!
Ikke vær redd. Jeg ble bare svimmel.
Svimmelhet, for noe tullprat. Du lurer ikke meg.
Jeg så deg med hendene rundt halsen. Ansiktet hans var blått og tungen ute.
Tungen ut? For en motbydelig tanke!
-Jeg lover og sverger at jeg så det. -Det holder!
Han er død! Doktoren er død!
La henne være! Tilbake!
Hvor er hovmesteren? Elias!
Elias!
Hvor skal du?
Ingen mark skal ete mitt kjøtt!
Ingen kors over mitt hode!
Jeg fortsetter til bare beina i føttene mine er igjen-
-og mine tenner slutter å klapre.
Hovmesteren.
"Ecce agnus dei qui tollis peccatamundi."
Sku Guds lam som tar bort verdens synder.
Anazapta.
Du har fått et brev fra biskopen. Jeg la det i ditt rom.
De var våre venner. Hvordan skal vi klare oss uten dem?
Det er ikke klokt å puste luften her inne. Du burde hvile.
Dessuten vil Randall Bacon prate med deg, alene, uten franskmannen.
La ham vente.
Er det sant? Kan han gå gjennom låste dører?
Den mannen finner unnskyldninger for sin forsømmelse.
-Han er ikke den eneste som sier ting. -La dem prate. Rykter styrer meg ikke.
Alt er avhengig av mannens løsepenger. Hva vil du jeg skal gjøre?
-Jeg sier bare det jeg hører. -Lukk ørene dine da.
Vent.
Fantes det noen merker på Nicholas' lik?
-Merker? Mener du byllene? -Nei.
Jeg mener bokstaver...ord.
Ord? Som om han hadde vært en bok?
Nei, jeg så ikke noe.
Pater?
Joan de Mellerby. Hvil i fred.
Det er i morgen. St. Matteus.
September... September...
"21. September. St. Matteus. Ved Braken-on-the-Moor.
Thomas Bassett skjendet Joan, kone av Sir Walter de Mellerby mot hans vilje.
Thomas ble stilt foran Herren hvorpå han tilsto og ble hengt."
Og Joan? Hva skjedde med henne?
Hvor er byllene, dere jævla horer?
Se nøye! Hvor er byllene?
Hvem sier at det ikke er en av dere? Jævler!
John Harding!
Det var han som brakte det hit! Og han fikk betale for det!
Våkn opp.
Våkn opp. Du må gjøre noe.
-Er de fortsatt der? -Landsbyen har vært der hele natten.
Halvparten er fulle og blir fullere. Man kunne tro at det er første mai.
-Hadde Joan en elsker? -Mylady?
-Hadde Joan en elsker? -Mylady...
-En mann ble hengt dagen hun døde. -Jeg var et barn. Hvordan kan jeg vite?
-Hvorfor fikk jeg aldri vite det? -Vite hva?
Bekymre deg ikke om fortiden, men hva som skjer utenfor.
Alt fælt som har hendt har med henne å gjøre.
Alt fælt? Jeg skal vise deg fælt.
De sier at soldatene tok med sykdommen fra Frankrike. De er redde.
Vi er alle redde.
Slipp ham fri!
Gjør det!
Jeg vil ikke tolerer opprør i denne landsby!
Vi må ikke styres av frykt.
Arme syndere!
Forbannelsen har rammet oss! Be!
-Be om nåde! -Se på ham!
Se på tilstanden hans!
-Du gjorde dette. Jeg så alt. -Jeg er ikke ansvarlig for dette.
Vi får se om du fremdeles hånler med et tau rundt halsen.
-Herre, vis barmhjertighet. -Herre, vis barmhjertighet.
Herre, vis barmhjertighet.
-In nomine Patris... -Miserere nobis!
-...et Filli... -Miserere nobis!
-...et Spiritus Sancti. -Miserere nobis.
Ego te absolvo.
Bedårende hjerte, min redder, Gud, trengte gjennom sorgen som ble spredt-
-og som daglig tar imot sakrament av din kjærlighet.
Den franske jævelen gjorde dette! Jeg så alt!
-Han ga ham det onde øyet! -Randall, ti!
Hør på meg! Det er ingen av oss! Den franske jævelen gjorde det!
Men han er ikke den jævelen vi tror! Han er en annen jævel!
Det var ham!
-Jacques! -Det var han som gjorde det!
Hørte dere ikke hva presten sa? Be om nåde! Be om nåde!
-Jeg stolte på at du beskyttet ham! -Beskytte hvem?
-Han er ikke den han påstår! -Slipp meg!
Hør på meg, mylady. De bannet og forbannet.
Presten begynte piske ham og spørre om hans navn på grunn av et brev.
Et brev? Hvilket brev?
Om den anklagede er uskyldig, la vannet motta ham.
Hvis vannet nekter ham, la det bevise hans skyld!
Gode Gud, i din nåde, frels meg fra deres hat og la meg ikke synke!
Det står her, mylady. Han oppbevarer alle dokument her.
Jeg visste det, så fort jeg så ham.
-Nå har du bevis, mylady, ikke sant? -Bevis på at du er en farlig imbesil.
Men det står i brevet at...
Jeg risikerer ikke min manns sikkerhet for en bjeffende hund!
Hvis du bjeffer igjen, skjærer jeg tungen av deg!
Men, mylady, jeg sverger ved St. Cyril!
"Til Nicholas de Mellerby fra Louis de Saint-Amant.
Svaret vårt på forslaget ditt er følgende.
Ved mottakelsen av 250 pund i edle metaller skal du slippe min sønn fri.
Min sønn Jacques, hvis fravær er smertefullt,-
-ikke bare for meg selv, men også min kone og hele vår husholdning.
Ved min sønns ankomst skal Sir Walter løslates og gis leide til England.
Dette tilbud omfattes av bare ett vilkår.
Nemlig at min sønn blir godt behandlet hos dere.
Jeg håper du innvilger min sønn respekt og bekvemmelighet.
At han får sove i en seng av dun, at hans appetitt skal stilles-
-og at han ikke skal utsettes for ydmykelser.
Slipp meg forbi!
Jeg har et brev fra Frankrike, fra grev de Saint-Amant.
Han var uskyldig! Han var vårt siste håp!
Han hadde gitt klær til barna deres, brød i deres mager-
-og så mye øl som dere kunne drikke!
Denne mannen skulle bli vår frelse.
Jeg så et barn drukne i mølledammen. Han var som død.
Men en mann kom og pustet liv i hans munn. Han overlevde, mylady.
Vis meg.
Skal ingen av dere vise meg?
Hardere enn det, mylady. Blås luft inn i munnen.
Ikke en svak bris, snarere en vill storm.
Helvete! Jacques, vær så snill!
Pust! Værs så snill, pust! Ikke forlat oss, Jacques!
Jacques, vær så snill!
De jævlene! De jævlene!
-Dette er uakseptabelt! -Det var en utrolig syn, deres nåde.
Hun vekket de døde med sine vakre kyss.
Men han var ikke den eneste som reiste seg.
Har du glemt hvem du snakker til? Og ta den ekle tingen ut av munnen!
Og denne bråkmakeren, mannen uten nese... Beacon?
Bacon. Randall Bacon.
-Magen hans veier opp for ansiktet. -Du store.
Hva vil du jeg skal gjøre, deres nåde? Pengene har nesten ankommet.
Gjøre? Hva du skal gjøre? Jeg stoler ikke på at du kan pudre rumpa mi!
Det er opp til deg, deres nåde.
Men som jeg ser det, har vår venn brukt opp alle sjansene sine.
Du må slutte med det.
-Med hva? -Å redde livet mitt.
-Hvor mange har du? -Et stort antall, virker det som.
Da ville jeg gjort det tusen ganger.
Ingen mark skal ete mitt kjøtt! Ingen kors over mitt hode!
Jeg fortsetter til bare beina i føttene mine er igjen-
-og mine tenner slutter å klapre.
Gud velsigne at du kom, bror.
Bror Wilfred. Det er vennlig av deg å komme.
Det er lite vi kan gjøre bortsett fra å tilby våre bønner.
Amy, kan du komme hit?
Du hjalp Agnes å svøpe inn mester Nicholas, ikke sant?
Ja.
Så du noe?
Ja.
Lyden av Djevelen selv under hans siste stund på denne jord.
Jeg vet hvor hengiven han var, som jeg kjenner din sorg.
Hans død var plutselig og han fikk ikke syndenes tilgivelse.
Englene beskytter hans sjel og viser ham veien.
Jeg har mister de jeg stoler på.
Det ender kanskje ikke her, Matilda.
Vi har hørt historiene om en katastrofal pest fra øst.
Byer spiste opp av himmelsk ild. Knapt en av tjue overlevde.
Da tror du det også? Det er pesten?
Og likevel slår det meg at denne dødelighet...
-...velger sine offer med presisjon. -Hva mener du?
Av alle sjeler som har blitt tatt, var de du stolte på.
Så du tror at det er andre krefter som styrer?
Jeg har aldri sett en sykdom som er så elegant.
Ecci agnus dei.
Orden synges før nattverden i hver kirke i landet.
Tror du at det er et guddommelig budskap?
Det virker som et budskap. Guddommelig? Hva vet jeg?
Bror Wilfred, et spørsmål til.
Ordet "anazapta" ... Har du hørt om det?
Jeg tror det er en beskyttelse mot sykdom.
"Visk ordet anazapta i hans øre og han vol aldri mer frykte ondskap."
Jeg stoler heller på bønnen.
Du har leire på hendene, Matilda. Det er best at du vasker dem.
Bror Ignatius.
Det er ikke hele svaret.
-For Guds skyld... -Jeg ble født i dette sognet.
Man skulle ikke tro det nå, men jeg var en kjent håndverker, en gullsmed.
Jeg ble bedt om å lage en amulett av gull.
På den ene siden treenigheten med en tynn linje omkring dem,-
-gravert med de fineste bildene av...
St. Peter, St. Paulus, Sankta Barbara, Sankta Catherine, St. George.
Under var ordene uttalt av Johannes Døperen ved Kristi dåp.
Og på den andre siden inngravert ordet anazapta .
Si meg, hvem ba deg lage denne amuletten?
Jeg så ham bare to ganger.
Da han betalte for den og da han hengte fra et tau.
-Hans navn var Thomas Bassett. -Det var navnet hans.
Han ga det til sin elskede Joan de Mellerby, som han ble hengt for.
Og Joan? Hva skjedde med henne?
Din mann hadde verre planer for henne.
Anazapta. Anazapta.
Hold kjeft!
Det var min kone, men hun levde som en hore!
Nå skal hun dø som en!
En shilling til hver mann som knuller min kone!
Kom an!
-Kom an! -Min sjel kommer ikke til å hvile!
Hører du meg? Du kommer til å bli kvalt av mitt blod!
Kom an! Kom an!
Hore! Hore!
Knull tøyta!
Nei!
-Han sa at hun døde av en feber. -En feber?
De kastet seg over henne som en flokk sultende ulver.
Han løy for meg. Alt er løgner.
I morgen er det St. Matteus, som det var den dagen.
Hva skal jeg gjøre?
Hva kan du gjøre? Hva kan noen av oss gjøre?
Angre dine synder, når alt kommer til alt er ingen uskyldig.
Vi reiser i morgen. Jeg kan tilby et par dagers beskyttelse.
Resten er opp til deg.
Forlater du oss?
Hvem kan klandre deg?
Du har ikke noe med dette å gjøre.
Men i morgen ligger luften tung av deres botsøvelse.
Kirken så full at den nesten sprekker.
Hjelp dem, Matilda.
Du finner en måte.
Hjelp dem, for når alt kommer til alt er ingen av oss uskyldig.
Jeg bærer korset. Jeg ringer i klokkene til Djevelens musikk.
Jeg bærer korset. Jeg ringer i klokkene for å roe stormen.
Jeg bærer korset. Gi meg styrke.
Hvor er alle sammen?
Pecok!
-Kjenner du denne mannen, deres nåde? -En musiker av sviktende talent.
Hvor er alle sammen? Jente! Kom hit!
Jeg vil ha et bad! Jeg vil ha et bad og fioler umiddelbart!
-Våkn opp! Biskopen vil ha et bad! -Biskopen?
-Biskopen er her. -Og hvor er Agnes?
I kirken. Alle er i kirken. Kan du ikke høre dem?
-Og de hellige brødrene? -De dro for lenge siden.
Randall?
Hans nåde vil treffe deg.
Biskopen?
Hardere, hardere!
Rengjør meg, gutter, for Guds skyld.
Sånn ja, rengjør meg.
Denne infernalske stanken! Jeg blir ikke kvitt den!
Om jeg får si det, deres nåde, var det uklokt å komme hit.
Sannelig! Hele stedet er sykt!
Jeg har alltid kjent det. Luften er råtten og familiene er forbannet.
Jeg har lagt inn et bud på godset.
Det er profitt i å lage ull, ikke i å dyrke i en infisert myr!
Det holder! Av sted med deg! Dere gutter blir her.
Legg mer ved på ilden. Kom hit, gutter. Lavere, lavere.
Gutter, hjelp meg opp.
Dere kan gå nå, gutter.
Sykdom... Råtne avlinger...
Regnet...
Herren må være på min side.
Jo før hun avstår denne pølen, desto bedre for alle involverte.
Merk mine ord.
Og du? Du?
Hva skal du gjøre da? Streife rundt som en fortapt hund?
-Det er omtrent det jeg gjør nå. -En mann med dine ferdigheter? Nei.
-Jeg har bedre bruk for deg. -Ferdighetene mine? Hva tenker du på?
Jeg tror at vi er av samme mening.
Så lenge fangen får leve, er vi alle i stor fare.
Han kvalte presten med hendene og hun degger for ham som et spebarn.
Ondskap! En ondskap bortenfor all ondskap!
Nei, slett ikke. En storm av begjær...
...har knust hennes ulykkelige sjel...
...og berøvet henne styrken sin og etterlatt henne tom og sårbar.
Hennes lille østers skjelver ved bare tanken på kjødelig begjær.
Jeg kunne ikke sagt det bedre selv, deres nåde.
Men hun innser ikke hvilken fare hun befinner seg i.
Denne...
Denne tilhørte St. Homobonus.
Bruk den vel og den skal bli din.
Og det er mer å tjene.
Men du kan da ikke... Jeg mener... Jeg kan ikke...
Det er naturlig å føle en viss beven når kallet vårt åpenbarer seg.
Jeg skal be om at du ikke svikter meg.
At du ikke svikter meg.
Jacques, som du vet fins det en sykdom her.
Din sikkerhet kan ikke lenger garanteres. Du er fri til å dra.
Forlate deg? Når løsepengene og mannen din er så nær.
Nei, vår avtale gjelder fremdeles.
Vår avtale betyr ikke noe mer. Ta det du trenger og dra.
Jeg sa at jeg ikke har tenkt å forlate deg.
Jeg har oppfordret deg. Gjør som du vil.
Hva brakte deg hit?
Kjære Nicholas, Matthew Graville, hovmesteren.
Jeg fryktet at du lå svøpt og i påvente av begravelse.
-Deres nåde, vi har ingen prest. -Jeg glemte at han også døde.
Mine folk trenger å tilgis for sine synder.
Alt for å holde tankene unna deres korrumperende kjød.
De er redde. De søker syndenes forlatelse.
Jeg bønnfaller deg, hold nattverden.
Vil du jeg skal megle på deres vegne? Det passer neppe meg.
-Nevn din pris. -Min pris?
Så grov du har blitt og skjødesløs med ditt hår og kjole.
En nydelig liten villkvinne.
Men jeg må være forsiktig. Vellyst...
...er Djevelens våpen for å fange våre sjeler.
-Da er det best du holder deg unna. -Vent.
Hva er verdien av nattverden?
-Hvem har nøkkelen? -Min mann.
Det må vel finnes en annen måte gjennom hvilket den kan fjernes?
Selvsagt.
Nattverden først, så finner vi en måte.
Jeg forsikrer deg om at det vil bli strålende.
En ting til, Matilda.
Det fins fremdeles et spørsmål om et lite forskudd.
Tunemos et apta.
Dum dratu anazapta.
In nomine Patris, et Filli, et Spiritus Sancti.
Amen.
...et vobis, fatres, quia peccavi nimis...
...cogitatione, verbo et opere, mea culpa.
Mea culpa, mea maxima culpa.
Ecce agnus dei qui tollis peccatamundi.
Ecce agnus dei qui tollis peccatamundi donna nobis...
Du!
Tåpe.
-Du burde latt henne råtne i skogen. -Jeg var nødt til å hjelpe henne!
-Gud hjelpe deg om du visste noe!
Jeg sverger, Sir, hun ble etterlatt for å dø!
Gud er mitt vitne, samme øyeblikk jeg så henne, gikk jeg til deg.
Jeg hjalp henne ikke. Jeg rørte henne ikke engang.
Han må ha beskyttet henne. Jeg fikk vite det i dag-
-da han kom til min dør og anmodet om hjelp.
Hun var min kone.
Hun får hvile blant oss. Bli kvitt den tingen.
Vent! En gutt. Min herre, det er en gutt. En sønn.
Få se om jeg forstår deg rett.
Mener du at jeg skal adoptere dette uekte barnet?
-Bli kvitt det. -Bli kvitt det. Glem alt.
Glem alt? Jeg vil at alle skal huske det.
Jeg kommer aldri til å glemme.
Ikke ta barnet! Vær så snill, ikke ta ham!
-Hvorfor har du kommet hit? -Gjett.
Gud hjelpe oss!
Libera me per hoc sactosanctum.
Corpus et Sanguinem tuum.
Corpus tuum Domine quod sumpsi et Sanguis quem potavi.
Mylady.
-Mylady. -Hva gjør du her?
-Din venn som kaller seg fransk... -Du insisterer på dette?
Ja, og denne gangen kan ingenting tie meg.
-Kristi legeme. -Amen.
-Har jeg ikke advart deg? -Ja, ja, du skal få meg pisket.
Du er heldig om du får sjansen, for han har kommet for å slakte oss.
-Kristi legeme. -Amen.
Hørte du hva jeg sa? I hans mors navn, Joan de Mellerby.
Hans mor? Joan? Hva vet du om henne?
Hva vet jeg? Jeg som reddet henne, beskyttet henne i ni måneder-
-...og tok imot hennes barn. -Et barn? Du finner på dette.
Dette var prisen jeg betalte, mylady!
-Kristi legeme. -Amen.
-Hva skjedde med barnet? -Intet uekte barn var så uønsket.
En mor og en hel flokk med fedre.
Ikke en av dem nærmet seg ham, ikke engang de som syntes synd på ham.
Mannen din forsikret seg om det. De merket ham med et kors.
-Kristi legeme. -Amen.
"Dere kommer til å bli kvalt av mitt blod."
Kristi legeme.
"Dere kommer til å bli kvalt av mitt blod" er det hun sa!
Matilda?
Jeg vet hvem du er.
-De valgte å glemme. -Jeg ber deg, opphev det du har gjort.
Jeg kan ikke. Det kan ikke oppheves.
Det er ikke over ennå.
Se meg i øynene.
Hva ser du? Fortell, hva ser du?
Skyer. Jeg ser skyer.
Hjem.
Walter!
Hore!
Velkommen hjem.
Hvem er du?
Hører du meg?
-Hvem er du? -Du merket meg som uekte barn!
Merket? Merket deg?
Din jævel, jeg drepte deg! Jeg drepte deg!
Hvem er du? Hvem sendte deg?
De løy for deg! Merkingen var ikke nok!
Barnet var dødt! Hører du meg?
Du er for helvete død! Jeg åt hjertet ditt!
Jeg rev det ut av kroppen med mine egne hender!
Jeg åt hjertet ditt og kastet resten av kroppen din til de jævla grisene!
Hører du meg? Du ble et kadaver til den forbannede Djevelen!
Hvem er du?
Hvem sendte deg? Hvem sendte deg?
-Hvem sendte deg? -Anazapta.
Er det over nå?
William?
William!
I ET HELT ÅR BLE PESTENS ØDELEGGELSE SPREDT GJENNOM ENGLAND.
VED SLUTTEN AV 1349 KUNNE DE LEVENDE KNAPT BEGRAVE DE DØDE.
NESTEN HALVPARTEN AV BEFOLKNINGEN DØDE.