Říká se, že na konci prvního semestru na medicíně
je už jasné, jaký doktor z vás bude.
On.
- Kdo, Trang? - Jo.
No jo. Drobné ručky, jde mu to s dámami, gynekologie.
Ne. Spíš prodejce preclíků v obchoďáku. Další.
Pohotovost.
Ne. Pediatrie.
- Tak vidíš. - Jak je?
- Ahoj. - Ahoj.
Máš štěstí, že máš někoho jako je Drew.
Taky bych chtěl mít pod křídlem sexy rádoby chirurga.
Chtěl bych tohohle Clinta,
ale je moc cool a chladný.
- Uvidíme se ve třídě, dr. Turku. - Já tě tam uvidím dřív!
Bude to mazec.
- Bude mě mít za trapáka. - Ty seš trapák.
Tak jo. Poslouchejte, vrazi.
Jak asi víte, blížíme se konci semestru.
Obřad díků se rychle blíží.
Veřejně poděkujeme přátelům a rodinám
mrtvol, které jste v tomto semestru pitvali.
Pro ně je to dost výhodný.
Poté, co jsme rozebrali jejich milované
jako Mitsubishi Mirage z roku 98, nabídneme jim studenou šunku
a poslouchat vás, jak papouškujete ohrané fráze
o oběti, kterou jejich zesnulí přinesli, co jste si našli na netu.
Jo, a všichni běloši ve skupině.
Přenášet báseň Mayi Angelou hlasem černý stařeny není cool, jasný?
Mluvím s Colem.
Mluvím s tebou.
Co to vaříš? Je to cítit až vedle.
Houbové a krevetové rizoto.
Naučil jsem se ho v Neapoli.
Rizoto je teplej výraz pro rejži, že?
Jo. A krevety jsou gay kuřata.
Hele, nevezmeme se dneska?
- Co? - Chodíme spolu už měsíce.
A je to dobrý, ne?
Tak ať to máme za sebou. Stejně je to šumák.
Tvoje strava složená z proteinových tyčinek a krabičáku ti vlezla na mozek.
Máme to mezi sebou skvělé.
Nekaz to.
Jo, máš pravdu. Byl to jen nápad.
Dobře.
Ale udělejme si děcko.
Dělám si srandu.
Beru prášky. Aspoň myslím.
Jo.
Nebude ten obřad za mrtvoly skvělej?
Musíme naplánovat, co udělám pro vy víte koho.
On tě neslyší. Je mrtvej.
Těším se, až uctíme jeho památku.
Vždyť o nic nejde.
Ve třetím světě lidi umírají pořád.
Od kdy tě zajímají takový věci?
Od tý doby, co kámoš Trent jel surfovat na El Salvador
a zanítila se mu kérka.
Umřel s nedodělanou mořskou pannou na rameni.
Vypadala jako normální paní.
Kde je jeho obřad?
Jsem jediná, kdo chce Benovi připravit něco pěkného?
Lucy, nám to přece není jedno.
Mně je to jedno.
Ale s koncem semestru toho máme moc
a obřad za mrtvoly není zrovna důležitej.
Lidi, udělejte mi laskavost, jo?
Zkuste vymyslet jednu věc, proč pro vás byl Ben důležitej.
Třeba básničku nebo lehce nacvičené taneční číslo.
Nebojte se moderna. Benovi by se to líbilo.
Tak fajn. Nebo můžete přinést preclíky nebo tak něco.
Všechno vypadá skvěle, Cole.
Rána je po dvou týdnech zahojená.
Výsledky testů vyšly čistě. Máš po rakovině.
To je prostě mazec.
Věděl jsem, že díky chirurgii můžu získat
novou prdel nebo robotickou ruku.
Ale že mi doopravdy zachrání život?
Nebudu lhát. Chirurgové jsou prostě boží.
Hele, dr. T, věříte na osud?
Jak o tom furt kecaj v nudných částech Ztracených?
Myslím, že jsem raka dostal z nějakýho důvodu.
Jako by mi někdo chtěl říct, že se mám stát chirurgem.
Cole, ty nechceš být chirurgem.
Tak počkej, Gándí.
Jestli hledáš chráněnce, Pán možná vyslyšel tvé modlitby.
Dr. T, dal bych všechno, abyste se mě ujal.
Nechceš být chirurg, Cole. Jasný? Je to nuda na hovno.
Úplně jiný než vodní skluzavky.
Dr. Turk má pravdu.
Nesnášel bys to, furt samý střeva a krev. Jako ve skvělým hororovým bijáku.
Miluju hororový bijáky.
A taky bys musel nosit masku jako nindža
a to nikdo nechce.
Loni na Halloweena jsem byl děvkovskej nindža.
To bude úplně suprovní!
Chci být chirurgem
víc než cokoliv na světě.
Jdu si aktualizovat status na Facebooku.
Ale pak se vrátím a budu vás sledovat
a už nikdy vás neopustím.
- Jsi šťastný, že? - To nevím,
ale poprvé za dlouhou dobu se cítím naživu.
A to je pěkné.
Moc pěkné.
Tak jo. Těším se, co jste všichni napsali o Benovi.
Podávejte.
Vážně? Nikdo nic?
Díky, Drew.
To je účtenka za kalhoty.
Nechtěl jsem tě v tom nechat, ale potřebuju to zpátky.
Asi je budu vracet.
Jsou to skinny a nenatáhnu je.
Sdělával jsem je ze sebe asi hodinu.
Lidi, musíme něco vymyslet, něco super.
Ostatní skupiny jsou daleko před náma.
Myslí si, že jsou drsní,
protože Ron měl zakrnělý ocásek a meningitidu páteře.
Ben mohl mít ocásek. Jenom to není vejtaha jako Ron.
Cole, seš moc blízko, musíš si držet odstup.
Hezky voníš, ale neměl bych to o tobě vědět.
Jo, soráč, dr. T.
Jenom jsem z tý chirurgie děsně vypsychovanej.
Už mám i jméno pro svoji ordinaci. Coleovy řezzy.
- Se dvěma z? - Přesně.
Jeden musí zaklepat, aby mohl do Coleova mozku.
Tak běž nahoru a něco mi přines.
- A co? - Všechno, co je nahoře.
- Jasan. - Tak jo.
- Ty vole. - O Colea se nebojte, jo?
Nikdy u ničeho nevydrží.
Chtěl se každý den naučit jednu kost,
ale skončil, když zjistil, že penis mezi ně nepatří.
Buďte na něj zlej. Zabalí to.
Tak ty chceš být chirurg, jo?
Musíš pochopit, že to není o slávě a penězích
ani o skvělých hudebních mixech.
Operace jsou dlouhé a nudné.
Jako ta epizoda Vincentova světa, co se točila kolem želvy.
Někdy musíš úplně zastavit a soustředit se na jedinou věc,
i kdyby to mělo být jenom držet tuhle svorku, protože tahle svorka
může někomu zachránit život.
A to teď budeš trénovat.
- Zvládneš to? - Zůstanu, jak dlouho budu muset.
Klidně zruším i solárko na půl šestý.
Cole, včera ti operovali rakovinu kůže! Prostě drž tu svorku.
Co to...
Tady jsi. Věřila bys tomu?
Voda nám poškodila zdi, nebo co.
Jo, slyšela jsem.
Jeden týpek si rozbil hlavu ve sprše,
ležel tam čtyři dny a my za to teď musíme platit.
Myslíš, že to opraví?
Bylo by to cool, ne?
Místo tvýho hnusnýho pokoje a mýho hnusnýho pokoje
bysme měli obří hnusnej byt.
Bydleli bysme tak nějak spolu, ne?
Jo.
Přesně tohle by se stalo.
Přesně.
Přesně tohle. Přesně.
Moc jsem se těšila,
protože jsem si proklepla, jak Ben žil,
a šla jsem to všem říct.
Cole, víš, že Ben byl prezident asociace
suchých čistíren
pro oblast Středozápadu mezi lety 1973 a 1976?
Ženská, nevidíš, že operuju?
Ne.
Vidí to další lidé?
Hele, sorry, na tohle nemám čas.
Otravuj Drewa.
Vím, že tě taky Ben moc nezajímá,
ale zabilo by tě říct,
- že měl sdílenou chatu na Myrtle beach? - Páni.
Takže mohl trávit dva týdny ročně, jeden mimo sezónu,
ve třetí nejoblíbenější dovolenkové destinaci v Karolíně?
Tak to mění všechno!
Bacha.
Takže ty už si sem nosíš věci. Dobře.
Jo, nechám to na chvíli u tebe na posteli,
když spíme na mojí.
A než spraví tu díru,
říkám si, že tady na tomhle místě
si dáme špinavej sex na mých hokejkách.
Zlato, je tu Lucy.
Promiň, objasním to.
Sex bude spíš vanilkovej.
To ty moje hokejky jsou dost špinavý.
- To se mi líbí. - Jo, mně taky.
- Hned jsem zpět. - Dobře.
To se mi nelíbí. Já mám rád pořádek a čistotu.
Všechny moje věci jsou v týhle bedně.
Klobouk, rámen a autobaterie?
- Nemáš žádný osobní věci? - Tu autobaterii mám dlouho.
Cole? Zapomněl jsem na tebe.
Stojíš tu celej den?
Nevím. Neumím číst na hodinách pro starý.
To ses nepohnul, ani ses nešel vyčůrat?
Ne. Mám na to trik z večírků. Když někdo usne na záchodě,
trochu pustíš, necháš uschnout. Trochu pustíš, necháš uschnout.
Říkal jsem, že má na to stát se chirurgem.
Kromě slepého pocitu privilegovanosti a nedostatku lidské empatie
oplýváš naprosto tupým soustředěním, neospraveditelnou arogancí
a čirou vůlí zůstat stát na místě
a počůrat se jako slon v zoo.
To je ohromné.
Díkec, dr. C!
Prokázal jsem se, žejo? Tak budeme bráchove!
Zaprvé, nechci být tvůj brácha.
A zadruhé, chirurg musí mít jemný dotyk a pevnou ruku.
Takže vezmi tu pinzetu
a vyjmi vzkaz ze štěstíčka, aniž bys ho rozbil.
To zvládnu. Čekujte moje obočí.
S pinzetou to umím jako bůh.
Je to světlý? Je to moc světlý?
Při operaci tě furt něco rozptyluje.
Všude je krev!
A najednou se ozve zvuk,
kterej tě úplně rozhodí!
Bubeníci na chirurgii.
Tak co?
Mám to.
Famfáru pro mě!
Představ si, že ti medvídci měli strašlivou nehodu,
třeba v buse, a než se zeptáš,
nevím, proč ti méďové jeli busem.
Možná jsou to super chytří vládní méďové, co bojujou s terorismem.
Každopádně. Teď přede mnou ty parchanty sešiješ,
abych věděl, že na to máš.
- Jasný? - Jako vodka s tonikem.
Zklamali jste mě, lidi.
Měli jste napsat jedinou větu o Benovi,
ale nedokázali jste to. Co s tím uděláme?
Nic neuděláme. Musíme běžet.
- Maya mě zve na véču. - Jo, je vietnamský valentýn.
To neexistuje.
Jo, taky musím.
Musím vymyslet, co udělám s tou obří dírou v mý zdi.
Bohužel to není metafora.
Stůjte! Jsme tu teprve jeden semestr,
a už jsme otrávení.
Ben byl živá bytost, než se stal naším domácím úkolem.
Měl práci, manželku a syna Erika, kteří tam zítra budou.
Dobře.
Udělám to sama.
Mluvit o svých citech je nebezpečné.
Někteří udělají vše proto, aby své pravé emoce skryli.
Co je velký překvápko?
Závěs.
Dal jsem ho tam, abychom si zachovali oddělené zóny.
A co moje věci?
To je na tom nejlepší, jsou zpátky v tvojí skříni.
Super. Tak to je dobrý.
Co chceš večer dělat?
Chceš se vzít? Pamatuješ?
...zatímco ostatní nemají problém vám přesně říct, co si myslí.
- Hotovo. - Páni, já ani zdaleka.
Bože. Ten méďa je ve strašným stavu.
Smutný, Cole.
Asi nakonec nebudeš chirurgem.
A někdy se tak těšíte, až někomu o svých pocitech povíte...
- Pardon, jste syn Bena Colemana? - Jo.
Zdravím. Jsem Lucy Bennettová.
Pracovali jsme na vašem otci v anatomii
a já se starám o to, aby mu naše skupina vzdala úctu.
A kdybyste chtěl, můžeme tam od vás cokoliv zahrnout.
...že vás ani nenapadne, že druhá strana to může cítit jinak.
No, třeba to, že to byl ubohej a děsnej táta,
kterej mi zničil dětství,
a já se jdu podívat, jak ho zakopávaj.
Můžu to tam zapracovat.
Dalších 20 minut mě Erik obšťastňoval
strašnými historkami o Benovi.
Nikdy s náma nebyl, když jsem byl malej. Podváděl mámu.
Dvacet let mi nezavolal.
Ale musíte uznat, že byl excelentní v bowlingu.
Našla jsem fotku ze skvělýho zápasu v červnu 1976.
To jsem měl zrovna sedmé narozeniny.
Do prdele.
Dr. Coxi, nevím, co si s tím obřadem počnu.
- Měla jsem celý... - Nesedej si.
Nevidíš, že čtu důležitou složku?
Britský deník?
Slouží jako štít, který mě ochrání před těmi,
co by mě chtěli obtěžovat.
- Zdarec, dr. C. - Zapnout štíty.
Vidíš, cos provedla?
Zničila jsi štít obrany.
Asi od zítřka budu sledovat zase vás.
Chirurgie není pro mě.
Ne. Máš být s dr. Turkem.
Kde je dr. Turk?
Hej, Gándú, nech na pokoji tu pizza kapsičku, pěkně prosím?
Ale ta chemie chutná líp teplá, takže...
No jo. Jdu sem vysvětlit jisté nedorozumění.
Takhle má vypadat chráněnec.
Prázdná skořápka, kterou plním vědomostmi.
Ještě nosím věci.
Cole na to neměl, že?
- My chirurgové jsme elita. - Opravdu?
Todde, pomoz mi.
Povíš mi o tom svém báječném novém projektu?
Je to série erotických vín.
Chardonn-gay, Savignon Pyj a orgasmické oranžové.
Nechám si registrovat patent. Na zdraví, kluci.
No vskutku.
Vy chirurgové jste opravdu elita.
Nemyslel to vážně.
Určitě už se vzpamatoval.
Vůbec ne. A pořád trénuje.
Můžu to napravit.
A nejhorší je, že jsem v tom pokoji musel zůstat na 17 koňských pohřbů.
Fajn. Takže mladý Cole nemusí být dokonalý chráněnec.
Není ani dokonalý člověk.
Ale ty si nevybíráš, komu budeš dělat mentora.
Já jsem posledních osm let
byl připoutanej k ukňouranýmu a otravnýmu holčičákovi,
jehož životní síla byla závislá na objímání?
Teď mám samozřejmě mladého Drewa,
který je sice plný bublajícího hněvu,
který v sobě už dlouho neudrží,
ale aspoň ho nemusím držet za ruku,
když mluví o lásce a svých pocitech.
Jde o to,
že si nemůžeme pokaždé vybrat, kdo si nás zaslouží nebo chce.
Tak to je.
Proč mi vždycky zkazíš svačinku?
Dokonalá svačinka.
- Dr. Coxi, můžu se zeptat? - Ano?
Když jste zamilovaný, jak odsunete stranou svůj strach,
abyste se do toho mohl naplno ponořit a následovat své srdce?
Panebože, Drew. Ty ne.
Děje se to zas.
Bene?
Jsem na tebe naštvaná. Povedls mě.
Navenek jsi hodný stařeček, ale uvnitř jsi strašný a krutý.
Plánovala jsem ti skvělou poctu,
příběhy, básně a fialové balónky znázorňující hroznový trs.
Teď je prasknu,
aby vypadaly rozinky, suché a seschle jako nejsmutnější ovoce.
Hej. Nechovej se divně.
Dávám si sendvič u mrtvoly.
Proč tu obědváte?
Proč řveš na mrtvolu?
Vidíš? Každej má otázky.
Křičím na Bena, protože jsem pro něj chtěla pěkný obřad,
ale on to byl kokot.
- No a? Měl všechny části těla? - Jo.
Mohla ses mu zaříznout do pohlavních orgánů
a prostudovat anatomii čéšky?
Ano.
Tak splnil přesně to, proč tu byl.
No a co, že byl zaživa kokot?
Musíte se přizpůsobit,
když vaše očekávání nesouhlasí s realitou.
Ať se jedná o současný stav vztahu...
Co to děláš?
Odstraňuju ten závěs. Promiň, choval jsem se jako vůl.
Jenom mě děsí i ty nejmenší změny
a potřebuju čas to všechno vstřebat.
Ale nakonec to zvládnu.
To jsou palice?
Co je palice?
Je to palice.
Tys tu díru vysekala.
Možná.
Pokoje jsou drahé, víš.
Příští rok bysme spolu měli bydlet.
Takže jsem ti to chtěla ulehčit.
Aby sis na tu představu zvykl.
Chci vidět, jestli by to vyšlo.
Teď řekneš, že...
Miluju sociopatku?
Špatně. Ano, nebo ne. Je to tvůj život. Tak nějak.
Ano.
Nebo vaše očekávání budoucnosti...
Cole, máš minutku?
Hele, přemýšlel jsem nad tím a kupodivu stejný vlastnosti,
který z tebe dělají kokota,
ti dávají potenciál být dobrým chirurgem,
takže tě klidně budu učit, pokud to ještě chceš.
Je to první věc, kterou jsem kdy doopravdy chtěl.
Ale moc se tu nerozněžňuj, jo?
...nebo očekávání něco minulosti.
Bena jsem poznala hned první den ve škole,
kdy jsem si nebyla jistá, jestli to vůbec zvládnu.
Ale ve skutečnosti jsem Bena vůbec neznala.
V životě měl jistě své chyby, ale jako mrtvý dokázal skvělé věci.
Svedl nás k sobě a pomohl nám si uvědomit,
že sami bychom to nezvládli.
Dal nám sebedůvěru si věřit...
a věnoval své tělo, abychom se mohli stát doktory.
A za to mu děkujeme.
No tak.
Hej, Clinte, co plánuješ na víkend?
Koukat na Úhoře.
Fakt? Taky chodíš do akvária?
Ty roční permanentky za to stojí, co?
S dcerama milujeme mořský želvy.
Mají pomalý těla, ale rychlý mozky.
Bleskovka.
Já myslel tu kapelu Úhoře.
Jasně, rocková muzika. Rock! Co to sakra dělám?