Aš esu Dafnė Reinolds. Gimiau Niujorke.
Visą gyvenimą gyvenau su mama 5 aukštų name Kinų kvartale.
Mes visada buvom tik dviese su Libe.
Kasmet per gimtadienį sugalvodavau norą.
Sugalvok norą, mažyte.
Kad būtų dar kai kas.
Ir kai jis kasmet nepasirodydavo,
prašydavau, kad mama papasakotų tą patį.
Tau niekada nenusibosta, ar ne? Gerai.
Kartą...
gyveno puiki dainininkė Libė.
Kartą ji nusprendė iškeliaut pamatyt pasaulio.
Ji nenujautė, kad Maroko dykumose jos laukė likimas.
Jo vardas buvo Henris.
Jie beprotiškai, aistringai ir beviltiškai vienas kitą pamilo.
Beduinų genties vadas juos sutuokė.
Henris ją nusivežė į Angliją supažindint su šeima ir kad ten susituoktų iš tikro.
Bet šįkart likimas nebuvo toks palankus.
Jie tikėjosi tikrai ne tokios nuotakos.
Kai netikėtai mirė Henrio tėvas,
Libė suprato, kad jį dar labiau vers rinktis tam tikrą gyvenimo būdą.
Nes dabar jis buvo lordas Dešvudas.
Niekas nemanė, kad Libė galėtų būt ledi.
Henris viską žino. Jei jį mylit, dabar išvažiuosit.
Manau, turėtumėt perskaityt.
Regis, yra kitas.
Skaudančia širdim ji suprato, kad turi jį palikt.
Po kelių mėnesių likimas jai dovanojo pačią didžiausią dovaną.
Gražią naujagimę mergytę Dafnę.
Saldžių sapnų, vaikeli.
-Aš tave myliu. -Ir aš tave.
Negaliu patikėt, kad tau šiandien sukako 15 m.
Saldžių sapnų, Henri.
Per mano 17 gimtadienį mamai teko dirbt.
Bet kaip tik tada prasidėjo mano istorija.
Ko nors atvežėt?
Taip, maždaug 3 val. skysto rokenrolo
ir labai lėtą padavėja.
Atsiprašau.
Saugok galvą.
Jūs giminės?
-Galiu pastatyt mašiną? -Taip, štai ten.
Kaip jis galėjo taip pasielgt? Per mūsų vestuves! Kur jis?
Ką? Turėčiau žinot? Prabėgo vos 20 min., o ji jį jau pametė.
Labai juokinga.
Labas. Kaip sekasi?
Atleiskit, galiu pasiskolint? Ačiū.
Ačiū.
Apgailestauju. Nagi, dički, atsibusk.
Gelbėkit! Mama!
-Šalta! Negaliu išlįst! -Šaukit!
Šaukit!
-Jau baigėt, pone? -O, ačiū.
Dafnė?
-Noele! -Ką čia darai?
Nurenku lėkštes su medžiotojų kepsniu.
O, Dieve! Labai juokinga.
Stažuosiuos pas Dženkinsą ir Teilorą prieš teisės studijas Duke universitete.
-O ką tu rinksiesi toliau? -Desertą. Šerbetų rinkinį.
-Ne, kur studijuosi? -Neapsisprendusių universitete.
Jis Ohajuj?
Taip.
Neapsisprendusiųjų, Ohajus.
Na, man jau metas. bet perduok linkėjimų Dženkinsui. Ir Teilorui.
-Bet... -Visų prašau atlaisvint šokių aikštelę.
Ypatingas nuotakos šokis su tėvu.
-Žinau. Mačiau žvilgsnį. -Nenoriu apie tai kalbėt.
Kai aptarnaujam vestuves, mama, nuotaka visada šoka su tėvu.
Aš tik...
Nuolat galvoju, kad man taip nebus.
Suprantu, kad elgiesi teisingai man neleisdama su juo bendraut...
Stengiausi tave apsaugot, kad neliktum įskaudinta kaip aš.
Nepamiršk, kad tu jį palikai.
Bet jis nešoko į lėktuvą ir manęs nesivijo.
Gal būtų šokęs, jei žinotų apie mane.
-Ne viskas taip paprasta. -Kodėl nenori suprast, mama?
Atrodo, kad trūksta vienos mano pusės.
Kaip galiu save pažint, jei nėra pusės manęs?
Dafne.
Ne išeitis susipažint su žmogum tik dėl vienodos DNR.
Svarbu pažint save.
Einam, nukniauksim likučių. Lazanja atrodo puikiai.
Myliu tave labiau už milijoną saldainių Švediškos žuvys.
O aš tave už milijoną raudonų M and M.
Lordas Henris Dešvudas.
Taksi!
-Kur važiuosim, panele? -Į JFK oro uostą.
Gerai.
Gal vertėjo metus ar porą nestot į koledžą
ir apsispręst, ko noriu gyvenime.
Bet širdies gilumoj visada žinojau,
kad pasauly man visų svarbiausia surast jį.
Surast tėtį.
Mama, seniai sakei, kad tik aš pati kursiu savo ateitį,
bet ją man kūrei tu, mama.
Dabar atėjo eilė man.
-Ar galit trumpai paskolint? -Taip.
Didžiosios Britanijos Grand hotel?
Ką?
-Čia ne jis. -Atrodė tikrai geras.
-Ačiū. -Čia Gibsono gatvė 200?
Taip.
-Jūs muzikė? -Ne, bet namie vieną turiu.
Mamą.
Registruositės?
-Laikinas darbas? -Vienas iš daugelio.
Norinčio prasimušt muzikanto gyvenimas.
Ianai, gaudyk!
Einam, viską parodysiu.
Virtuvė štai ten.
Bendri kambariai koridoriaus gale.
Turiu įspėt, kad telefonas veikia blogai ir nėra lifto.
Aparatas sugedęs.
Lifto nėra.
Išvietė laisva.
Kas yra išvietė?
Verčiau aiškinkimės neskubėdami.
Lordas Henris Dešvudas paskelbė,
kad atsisako paveldimo posto Lordų rūmuose,
nes balotiruosis į Bendruomenių rūmus.
Kokią teisę kilmė man duoda spręst už kitus?
-Vienintelė galia... -Mano tėtis.
... yra pareikšta rinkėjų valia. Štai kodėl ketinu dalyvaut rinkimuose.
Ačiū.
Lordas Dešvudas šią vasarą ves savo sužadėtinę Glinisę Pein.
Jis turės podukrą žaviąją Klarisą Pein.
Šis pranešimas Vestminstery sukėlė tikrą šoką.
Dabar jis - nesulaikoma politinė jėga.
Pripažįstu, kai pareiškei atsisakantis vietos Lordų rūmuose,
suabejojau tavo sveiku protu. Bet ne, tai politinis dinamitas.
Man kilo ekscentriška mintis, kad galbūt elgiamės tinkamai.
Įmanoma elgtis tinkamai ir išlikt nugalėtoju.
Apklausos rodo, kad partijos reitingai pakilo 6 punktais. Dėl tavęs, Henri.
Keiti tavo tėvo mylimos partijos įvaizdį.
Jis labai tavim didžiuotųsi. Esi jaunas, veržlus idealistas,
nepriekaištingos reputacijos.
Ir nuostabus sužadėtinis, turintis tinkamų ryšių.
Atleiskit, kad trukdau, bet jei neišsivesiu, jis praleis kalbą per Oksfamo balių.
-Po galais! Mano kalba. -Dešinėj kišenėj, mielasis.
Ji viską apgalvoja.
Ponai, tai viskas. Ačiū.
Gero vakaro.
Kaip laikosi berniukas?
Jei nesukels per didelio šurmulio, bus ministras pirmininkas.
Nuostabu.
Ianai, nežinau, ar toliau pajėgsiu.
Dafne, jis tavo tėvas.
Perskridai pusę pasaulio, kad jį sutiktum. Negali trauktis.
Dabar jis turi šeimą...
Pats matei. Jie tokie elegantiški, išsilavinę.
Kam aš jam reikalinga?
-Taip, logiška. -Užsičiaupk.
Ne viskas taip paprasta, kaip maniau.
Gal man grįžt namo ir jam netrukdyt?
Dešvudų dvaras
Ar galiu padėt, panele?
Tiesą sakant, ne.
Ačiū.
Idealu. Tiesiog nuostabu. Labai ačiū. Čiao.
Pamiršai susitikimą su ledi Raitvud, ar ne?
Ji mums užtikrina karališką ložę Askote. Turim ten būt.
Maniau, kad kai ištekėsi, mums nebereikės taip stengtis.
Ištekėsiu tik po 5 sav.
Iki tol turim laikytis mandagumo.
Žiūrėk, kad nutiko Olivijai Dikson, kai ji išvyko į Kiniją.
-Kas ta Olivija Dikson? -Būtent.
-Matei? -Ką?
Nuo sienos nukrito be galo didelis paukštis.
Tau vaidenasi?
Kiaušiniai atšalę.
Kai čia šeimininkausiu, iš pradžių atleisiu nusenusius tarnus.
Iš pradžių turėsi susidorot su ta sena ragana. Ji to neleis.
Gal kas nors matė mano genėjimo žirkles?
Regis, sena ragana pamiršo, kur jas pasidėjo.
Labas rytas. Labas, mama. Labas rytas, mieloji.
Ar visi gerai miegojo?
Akivaizdu, ne.
Kažkas už lango. Man nesivaidena.
Vėl tie prakeikti paparaciai.
Persi, kviesk policiją. Nepakęsiu to žiniasklaidos cirko.
-Kurgi brauniesi? -Čia tu.
Kiek dar žmonės šnipinės, nesuprasdami, kad sensacijų nebus?
-Jūs ne taip supratot. -Pasakysi policijai.
Tikras skandalas, kokie jauni dabar beglobiai vaikai.
Sės ir pasakyk, kas tave atsiuntė. The Sun? The Daily Star?
Viešpatie, tau ne daugiau nei 17 m.
Na, gerai. Fotografuok ir keliauk sau.
-Jau turiu jūsų nuotrauką. -Kas čia dedasi?
-Velniai rautų, iš kur gavai? -Davė Libė.
-Dainininkė, sutikta ant kupranugario? -Kodėl Libė galėjo duot?
Ji manė, kad norėsiu žinot, kaip atrodo mano tėvas.
Aš Dafnė Reinolds. Aš Libės dukra.
Pasak šio dokumento,
aš jūsų dukra.
Dėl Dievo meilės!
Regis, Maroke labiau linksminaisi nei sakei.
O, Dieve.
Aš ne...
Ne, tai neįmanoma.
-Turbūt klaida. -Būtent. Klaida.
Šis popierius nieko neįrodo.
Ta Libė įrašė pirmą sugalvotą pavardę.
Žinau, kad jūs vienintelis, apie kurį ji galvojo.
Henri, ar galim pasikalbėt akis į akį?
Henri.
Juk tu ja netiki, ar ne?
Gal aš...
Be reikalo atėjau. Jus tai labai pribloškė.
Labai jaudinuosi. Viską žinojau nuo 2 m.
Supraskit teisingai. Apie šią akimirką svajojau visą gyvenimą.
Aišku, įsivaizdavau, kad įeisiu grakščiau.
Dabar suprantu, kad tai, ko gero, buvo klaida.
Man nederėjo čia eit.
Sakai, tai žinojai visą gyvenimą?
-Taip. -Gerai. Na, viską išsiaiškinom.
Gal išgersim arbatos su vaisiniu pyragu?
Ar tavo mama nemanė, kad ir aš turėčiau žinot?
-Tada be pyrago. -Kaip ji galėjo tai nuslėpt?
Atsiprašau, juk ką tik kalbėjom, kad tai klaida.
Ne, palauk valandėlę, mieloji.
Henri, suprantu, kad tai smūgis, bet negalim mergaitės taip išleist.
-Bent jau, kol viską išsiaiškinsim. -Paskambint į viešbutį, ponia?
Ir ką jiems pasakyt?
Žinomiausias kandidatas užsakys kambarį paauglei?
-Žiniasklaida džiūgaus. -Apsieikim be žiniasklaidos.
-Ne, Glinisė teisi. -Dėkui Dievui, yra blaiviai mąstančių.
Mergaitė turi likt čia su mumis.
Mielasis, kol ši menama dukra tau nesigadino politinės karjeros,
-pasidomėkim jos praeitim. -Kodėl?
Ar teista, kokia kraujo grupė, gal galvoj yra trys 6.
Glinise, ji turi gimimo liudijimą, mano nuotraukas ir tokias pat akis.
Siūlau tai, kas tau geriausia.
Žinau, kad nenori galvot, bet žiniasklaida gali būt žiauri.
Slaptas Henrio Dešvudo meilės vaisius.
Ji ne slaptos meilės vaisius. Buvau vedęs jos motiną.
Ne formaliai, o per beduinų ceremoniją Maroke.
Norėjom santykius įteisint, kai tik grįšim.
Bet kažkodėl Libė nusprendė...
Šiaip ar taip ji išvyko.
-Su savim išsivežė dalelę tavęs. -Užsikimšk, Klarisa.
Gal kai kas turėjo užsikimšt prieš 17 m.
Štai ir atėjom.
Tiks.
Juokaujat? Neįtikėtina! Didesnis už visą mūsų butą
ir kinų restoraną apačioj. Baltieji rūmai atrodo kaip Makdonalds restoranas.
Supratau. Ar nusiųst Persį tavo daiktų?
-Labai ačiū, ledi, Dešvud. -Be glėbesčiavimosi, mieloji.
Aš britė. Švelnumą rodom tik šunim ir žirgam.
Aišku.
Jūs nuostabi.
Klausau.
-Libė? -Henri.
-Ji ten? Viskas gerai? -Taip, ji čia.
Dabar mama ją per prievartą maitina vaisių pyragu.
Kaip galėjai nepasakyt, kad turiu kūdikį?
Leidai jai pasirodyt po 17 m. nieko nepranešus...
Ir ką? Sutrukdyt tavo politinei karjerai?
-Ne, tai ne... -Jei bijai skandalo, išsiųsk ją atgal.
Ne dėl skandalo, o dėl to, kad pusę gyvenimo nežinojau, kad turiu dukrą.
Libe.
Nenoriu, kad ji liktų įskaudinta.
-Ką tai turėtų reikšt? -Pasiklausk savo patarėjų.
Juk jais visada pasikliauni, ar ne?
Manau, stiprioji Henrio pusė ta, kad jis nebuvo įsipainiojęs į skandalus.
Ne taip, kaip jo varžovas. Tai galėtų viską sugadint.
Baigėt kalbėt apie tai, kas akivaizdu?
Gerai. Tai paaiškinsiu, ką darysim.
Pranešim laikraščiams, bet viską pakreipsim savaip.
Žiūrėkim, ką turim.
O, taip, Karališkasis drabužių šou.
Pristatyk ją kaip dukrą, apie kurią žinojai, bet neturėjai progų dažnai matytis.
Spauda gaus naujieną, bet negalės ja pasinaudot.
Turiu primint, kad tai gyva 17-metė mergaitė.
Blogiausia, kad tik tiek žinom. Amerikietė paauglė.
Nelabai žadanti pradžia.
Ką manai, Henri? Laimėjimas ar praradimas?
Na, su ja buvau vos kelias minutes.
Man pasirodė, kad ji gana subrendus.
Ir gerų manierų.
-Ačiū, Persi! -Pietūs, panele Dafne.
Sakyčiau, susitvardanti, maloniai kalbanti.
Puiku. Tuo ir pasiremsim.
Prašau, kad čia būtų Armistedas.
-Dešvudų rezidencija. Klarisa klauso. -Čia Ianas Volesas. Ar Dafnė yra?
Nėra.
Čia nėra žmogaus tokiu vardu. Apgailestauju.
Jei sutiksit, pasakykit, kad jos ieško Ianas Volesas.
Aišku. Būtinai.
Ne.
-Dafne. -P. Dešvudai.
-Lorde Dešvudai? -Vadink mane Henriu.
Henriu. Gerai.
Gražus kambarys. -Klausyk, aš...
Svarstau, ar...
Svarstau... Nežinau, ar tau įdomu, bet...
Gal sutiktum penktadienį mane lydėt į Karališkąjį drabužių šou?
-Drabužių šou? -Taip, ten velniškai nuobodu.
Turiu dalyvaut, nes kai kam tai atrodo baisiai rimta.
Tai lyg madų šou?
Ten lankosi Gvinet ir Madona, ar ne? Manai, jos bus?
Nenumanau, apie ką kalbi, bet tai būtina mano kampanijai.
Glinisei tai proga į visuomenę išleist Klarisą.
Išleist? Kaip kokį laivą?
Ne, Klarisos atveju tai labiau primena tarpžemyninę balistinę raketą.
Senais laikais tai būdavo vadinama debiutantėm.
Nežinau, aš tik...
-Ar ištvertum? -Ištverčiau? Juk tai būtų...
-Būtų malonu. -Tikrai?
Gerai, tai sutarta. Labai gerai.
Gerai.
Visai pamiršau. Atvežiau tau. Čia mano augimo nuotraukos.
Pamaniau, gal norėsi turėt.
Labai ačiū. Ačiū.
Nuostabu. Ačiū.
Gerai.
Dafne, ar galėtum man patart?
Aišku.
Nežinau, kurią viltis į rytdienos šou.
-Noriu tavo nuomonės. -Čia Gucci škotiškas sijonėlis? Žavus.
-Ar galima taip vilktis į drabužių šou? -Dafne, tai visų svarbiausia.
Patogi suknelė ir perlų vėrinys
būtų lyg plakatas Aš esu kvaiša.
Ačiū, kad pasakei. Nenorėčiau atrodyt kvaiša.
Kam reikalingos įseserės?
-Šitas labai gražus. -Puiku. Jį ir vilkėsiu.
-Iki. -Atia.
Aš pas Dafnę Reinolds.
-Ar jums paskirta valanda? -Ne, ji mano draugė.
-Be registracijos neįeisit. -Ji norės mane pamatyt.
-Prašau pasitraukt, pone. -Ką?
-Prašau pasitraukt, pone. -Gerai. Atvėsk, drauguži.
Rūmai tau nepriklauso.
Ne, stok!
Ne. Nieko gero.
Labai atsiprašau. Dar sekundė ir ateisiu. Beveik pasiruošiau.
Sekundė!
Turim važiuot. Ten bus princai Čarlzas, Haris ir Viljamas.
Kodėl Dafnė negali atvažiuot vėliau?
-Ko gero, atvežtų Persis... -Puiku. Nuspręsta.
Einam.
Argi nenuostabu?
Jo didenybė Velso princas kviečia į Karališkų drabužių šou.
-Šitai sumažink balą, Armi. -Sumažint? Gerai.
Galėtų priimt naujokių, turinčių kulkšnis. Šitos atrodo kaip kepti kumpiai.
-Pastatyt mašiną? -Ne, susitiksim vėliau.
Atsiprašau. Įeit negalima. Renginys jau prasidėjo.
Liaukitės.
Karvė.
Beje, kur ta Dafnė?
Nežinau. Turbūt tuoj įskries pro langą.
Ta mergina tikra laukinukė.
Tikiuosi, nepridarys man gėdos prieš Armistedą.
Dar turėtų pasirodyt neteisėta Henrio dukra.
Nėra ko nerimaut. Henris užtikrino, kad ji bus labai taktiška.
-Ar čia įėjimas į šou? -Taip, mieloji. Eik! Jau!
O, Viešpatie!
Šventas šūdas!
Henri...
ką nors daryk.
Čia ji.
Kas tas nuostabus padaras?
Bet kada mielai ją priimčiau.
Ačiū, Londone!
Viskas gerai? Tikrai?
-Kokia gėda. -Turbūt amerikietė.
Visi pasitraukit. Eina nevykėlė amerikietė.
Mano piktoji įseserė. Matei Pelenę, ar ne?
Pasakysiu štai ką. Aš laimėjau.
-Koks žavus šunelis. -Atsiprašau?
Aš Henrio Dešvudo dukra iš Niujorko.
-Nežinojau, kad Henris turi dukrą. -Ar galiu su juo pažaist?
-Ji labai temperamentinga. Gali kąst. -Atrodo miela.
-Ei, vyruti, gražus kaspinas. -Vaje. Prašau man atleist.
Žavus mažylis. Pažaiskim.
-Princese Šarlote, atsiprašau. -Viskas gerai, Henri.
Praleidau nuostabias akimirkas su jūsų dukra.
Nuostabi mergaitė. Kiek šiurkštoka, bet jūs ją greit nugludinsit.
-Ji viešės visą vasarą? -Ne, ne, ne.
-Deja, ne. -Ne, ne, ne.
-Ne. -Taip.
Šį sezoną mano dukra bus su mumis.
-Kokį sezoną? -Mieloji, tau labai patiks.
Gražios suknelės, nuostabios tiaros, ilgos šilkinės pirštinės...
Ir karštligiški bučiniai drabužinėj.
Grąžink mano mažylį.
Ateik, mieloji.
Ramiau, brangute.
-Susiradai naują draugę. -Einam, Dafne.
-Mano brangenybė... -Einam iš čia.
-Tėveli. -Nurimk, mieloji.
Jos čia greit neliks. Kaip ir jos motinos.
Jėzau!
-Mirtinai mane išgąsdinai. -Atsiprašau.
Vadinasi, vagiliauji pieną.
-Kodėl taip vėlai nemiegi? -Laiko juostos.
O kuo pasiteisinsi tu?
Neužmiegu. Vis galvoju.
Kaip pribloškiau visą karališką šeimą?
Manau, jiems patiko. Pirmą kartą princesė Šarlotė visiems buvo maloni.
Niekas nesiartina prie šuns, nes jis perkando vieną lordo Bereto sėklidę.
-Tragedija. -Tikra tragedija, kad jis dar vaisingas.
Coco Pops. Įdomus pasirinkimas.
-Maniau, valgai tik All-Bran. -Jie kontrabandiniai.
Glinisė mane verčia kasryt valgyt tą žvyrą.
-Mėgsti Coco Pops? -Čia šokoladas. Ko dar reikia?
Ar rimtai kalbėjai, kad aš pasiliksiu vasarą?
Taip, rimtai.
Ar tai reiškia, kad mane įleisi į visuomenę?
Manau, tau turėtume surengt oficialų pristatymo vakarą.
Pristatymo? Kokio pristatymo?
-Jaunos moters. -Ką nori pasakyt, Henri?
Turiu galvoj jauną moterį...
su tam tikra visuomenės padėtim ir tinkamumu.
Tinkamumu? Kam?
Vyrams... tai yra gerbėjams...
-Aiškinu prastai, ar ne? -Taip, bet smagu tave stebėt.
Ko gero, pasirengimą pobūviui reikia palikt tau.
Aš nepratus, bet apie tai pagalvosiu.
Ačiū, Henri.
Įdomu, ar tavo mama?..
-Ne, ji neištekėjo. -Bet akivaizdu, kad turėjo...
Turėjo kas nors būt...
Ką gi, turbūt grįžtam į lovas.
Tikiuosi, sąlygos bus tinkamos geram nakties...
Henri. Užtenka Saldžių sapnų.
Taip.
Ką gi. Saldžių sapnų.
Saldžių sapnų, Henri.
Labas rytas, Henri!
-Į darbą? -Aš tik... Na, taip.
Ką tik prisiminiau. Turim tau šeštadieniui nupirkt suknelę.
-Kas bus šeštadienį? -Pokylis Orvude.
-Deja, teks spaust daug rankų. -Galiu padėt Dafnei išsirinkt suknelę.
Nekoks sumanymas. Ne. Radau suknelę pas savo dizainerį.
Nunešiau į tavo kambarį, mieloji. Pribloškianti.
Puiku. Ačiū. Tikiuosi, jūs abi patarsit Dafnei.
O dabar sudie.
Tau labai tinka. Žavu.
Ačiū.
Henris prašė tau patart, ar ne?
Pirmas patarimas. Grįžk namo.
Mūsų su mama vieta čia. Aišku, kad tu nepritampi.
Antras patarimas. Kol krausiesi daiktus,
nekišk savo purvinų jankės nagų prie Armistedo Stiuarto.
-Jis mano. -Jei kiek nuleistum nosį žemyn,
pastebėtum, kad tu intrigantė, o aš aukštos kokybės.
Tu turi rūmus, o aš lipu į penktą aukštą.
Tu išpuikus paniurėlė, o aš su visais sutariu.
Kodėl tau kilo mintis, kad man gali patikt tokie patys vaikinai?
Štai patarimas tau: nusileisk ant žemės.
Ir netrukdyk man bendraut su tėčiu, nes aš niekur nevažiuosiu.
Sudie.
Leisk!
Neklausyk tos kvaišos Klarisos. Tu jai atrodai pavojinga, ir viskas.
Leisk!
-Kodėl jai atrodau pavojinga? -Jos motina ištekės už mano sūnaus.
Gaut titulą ir visa kita.
Daug metų Alisteris bandė pagerint savo padėtį per mano vyro karjerą.
Dabar suleido nagus į Henrį.
Tokiems kaip Alisteris ir Glinisė visuomeninė padėtis reiškia viską.
Leisk!
Kvaila, bet jie tam gyvena. Kadaise ir aš tam gyvenau.
Kol pamačiau, kiek tai kainavo tiems, kuriuos labiausiai mylėjau.
Patikėk, bus daugybė, trokštančių, kad paslystum.
Štai kodėl taip smagu.
-Leiskit man. -Leisk!
Vaje. Ar taip buvo užkariauti Vakarai?
Lordas Orvudas visuomenei pristato paneles Pyč ir Per Orvud.
Lordas Henris Dešvudas. Panelė Glinisė Pein. Panelė Klarisa Pein.
Ponas ir ponia Edvard Ešli.
-Labai ačiū. -Ačiū.
-Kas toliau?
Lordas ir ledi Harison Gordon.
Lordas ir ledi Džefri Čarlz.
Einam, Dafne. Giliai įkvėpk ir prisimink šeimos principą.
Koks šeimos principas?
-Ką tai reiškia? -Tai reiškia, mieloji,
laikykis ir visus nukirsi.
Ledi Džoslina Dešvud, Vikombo hercogienė.
Panelė Dafnė Reinolds.
413 Malberio gatvė, Kinų kvartalas, Niujorkas.
-Ką ji padarė suknelei? -Mama!
-Fantastika! -Kas kūrė suknelę, p. Reinolds?
Prašom stabtelėt.
-Einam. -Apgailėtina mergiūkštė.
-Gardi. -Ar galit pažvelgt į šoną?
-Puiku! -Dar nusišypsokit!
Gražu, p. Reinolds. Prašom čia. Žavu.
-Ar galim nusifotografuot? -Atsiprašau. Ačiū.
Ačiū. Viskas, ponai. Labai ačiū.
Apgailestauju. Deja, tu dar šviežiena.
-Pristatys tas merginas? -Taip, Pyč ir Per Orvud.
-Mylimos lordo Orvudo dukros. -Ar pastebėjot sietyną?
Mano partijos skyriaus pirmininkas.
Tikra jo gyvenimo meilė yra tas sietynas.
Tegul jis nepastebi, kaip į jį žiūrėsi.
Pradės nuobodų pasakojimą, kaip Napoleonas
jį dovanojo Žozefinai po Borodino mūšio.
Pasakojimas ilgesnis už patį mūšį.
Atsiprašau, prašau leist pašokt su jūsų nuostabia dukra.
Neabejoju, ji bus sužavėta. Ačiū, Armistedai.
Negaliu patikėt, kad ta maža apsišaukėlė man sugadins vasarą.
Ji gali būt bet kas, bet tikrai ne apsišaukėlė.
Iš tikro ji 39 eilėj į sostą.
Tikrai, Fiona. Kad taptų karaliene, turės mirt 38 žmonės.
Tikrai mažiau, nei tau reikalingi 72.
Aš traukiu moteris. Man tai lyg Dievo dovana.
Nenusakoma ypatybė, kuri jas žavi.
-Tu tai jauti, ar ne, Dabne? -Aš Dafnė.
Spėju, tu tą pajutai iš mano užpakalio.
Ianas.
Ponios ir ponai, trumpa pertraukėlė. Susitiksim po 10 min.
Dėmesio, artinasi kolonijinė kekšė.
Labas, aš Dafnė Reinolds. Jūs Pyč ir Per, ar ne?
-Ar čia tikri vardai? -Taip.
Labiau tiktų Moliūgas ir Arbūzas.
-Mūsų mama labai mėgo vaisius. -Ir daržoves.
-Mūsų sesers vardas Parsnip. -pastarnokas. -Ji beveik niekur neina.
Dingstam. Pobūvis be galo nuobodus.
Neklausykit jos. Pobūvis gyvas.
Prašau man trumpai atleist.
Ji tokia maloni.
-Henri, senas bičiuli. -Koks nuostabus vakaras.
Džiaugiuosi, kad tau smagu. Nežinau, ar pastebėjai mano sietyną.
Tiesą sakant, jo istorija nuostabi.
-Ieškai manęs? -Ne, ieškojau tualeto.
Lauke. Terasoj.
Gerai. Užklupai mane.
Spėju, vėl išnyksi. Liks tik krištolo kurpaitė?
Pelenė jau turi tėtį. Ji niekur nedings.
-Tavo daina buvo labai graži. -Ačiū.
Bet šios kompanijos nepralinksmins. Vargšės mergaitės. Man jų gaila.
Toks vyrukas jas nusiųstų į Sibirą.
Kaip manai, gal pagyvinkim pobūvį? Jis turi prasidėt.
Na, visų pirma, mane gali atleist.
-Antra, mane gali atleist. -Liaukis.
-Ne. -Lepšis.
-Ne. Ne. -Dėl manęs?
Na, gerai.
-Nepateisinamas šių namų skurdas... -Gerai, vyručiai.
-1, 2, 3, 4! -Pagarsinu žemus!
Ką?
Kas čia per velniava? Ta mergina jūsų?
Taip, taip.
Ką pasakysiu dukroms, kai jos raudos dėl sugadinto pobūvio?
Ne!
Ak, mano brangenybė!
Tu!
Išeinam.
Lorde Dešvudai!
Nesąmonė.
Matei laikraščius, Henri? Turim ką nors daryt.
Per debiutančių balių sudužęs sietynas.
Nepažįstu nieko, kam nepalengvėjo, nukritus tam sietynui.
-Ką, po galais, duodat Henriui? -Jie vadinami Coco Pops, ponia.
-Labas rytas. -Kas nors turi šalmą?
Nežinia, kada iš dangaus gali nukrist kas nors aštraus.
-Be galo atsiprašau, panele. -Bukagalvis!
Čia geriausios zomšinės Prados kelnės. Ar numanai, kiek jos kainuoja?
Labai atsiprašau dėl vakarykščios. Stengiausi joms padėt.
Iš kur ištraukei tą maištingą dainą?
Džeimsas Braunas, 1976 m. 14 daina dvidešimtuke.
Nė nenumanau, iš kur žinau.
Ką?
Džiliana, mieloji, atsiprašau. Tiesiog siaubingas laikas.
Kokios muzikos klausydavaisi, kai buvai jaunesnis?
-Kol nebuvo ataušus žemės pluta? -Mėgstamiausia 8 dešimt. grupė?
Nesakyk, kad Bee Gees.
-Nesakyk, kad Bee Gees. -Ne, Little Feat.
Mačiau juos pustuzinį kartų. Pamenu, kartą...
Henri, dabar 8:15. 9:15 turi susitikimą Vestminstery.
Taip, tu teisi.
Susitiksim vėliau.
Panele Dafne, pas jus ponas Volesas.
Neįleiskit. Aš dar nesusitvarkius.
Ką man apsivilkt?
Labas, pone. Ianas Volesas.
Atvažiavau Dafnės.
-Kaip sekasi? -Laba diena.
Gerai...
-Kas jūs? -Muzikantas. Vakar buvau pobūvy.
Grojot orkestre?
-Dabar jūs su Dafne... -Pabėgsim kartu? Taip.
Suprantu, kad netikėta, bet po vakarykščios man kelio atgal nėra.
-Juokaujat. -Taip, pone.
-Nelauk, Henri. -Iki.
-Oho. -Gerai.
Mums reikia truputį pralinksmėt? -Net ne truputį.
Viską palik man.
Pasiruošus? Važiuojam!
Turi paragaut.
Puikūs kebabai. Prašom duot 2.
-Ačiū. -Ačiū.
Nuostabu!
Man patinka šitie.
O, Dieve, kokios gražios.
Taip, čia visada būna gražių dalykų. Tau labai tinka.
-Nupirksiu. -Tikrai?
Tikrai. Rimtai.
-Pala, pala. -Kas?
-Labai gražu. -Taip.
-Patinka? -Taip, liuks.
Atrodo gražiai. Man patinka.
-Ačiū už apyrankes. -Nėra už ką.
-Buvo labai smagu. Man to reikėjo. -Gerai. Smagu, kad tu neliūdi.
-Nuo šiol elgsiuosi gražiai. -Apibūdink tiksliau.
Nežinau. Kaip nepriekaištingai išauklėta jauna dama.
Vakarykštis vakaras nepasikartos.
Gerai. Tiesiog paprašiau tavo pagalbos.
Gerai. Atsargiai patrauk koją atgal.
Visai neatsargiai. Laikyk.
Galvok apie grakštumą, apie laikyseną.
Apie pusiausvyrą.
Stebėk.
Gražu.
Sakyk, Obi Vanai, kur taip įspūdingai išmokai?
Gali netikėt,
-bet mano mama buvo debiutantė. -Tikrai?
Taip, bet pasirinko ištekėt už prastesnio.
Tėvai nedelsdami jos atsisakė.
Bet kažkodėl pasigailėjo manęs, pusiau kilmingo anūko.
Mokėjo už tinkamas mokyklas, įrašė į tinkamus klubus.
Bet vieną dieną suvokiau viso to veidmainiškumą.
O tavo tėvai?
Vargšai kaip bažnyčios pelė, bet laimingiausi iš visų.
Gana delst. Parodyk, ką moki.
Gerai, gerai.
Gerai. Pajusk savo centrą.
Gerai. Puiku.
Jau.
Žinai, ko aš vis dar nesuprantu?
Kodėl taip sunkiai bandai prisitaikyt, kai esi gimus išsiskirt iš kitų?
-Klausau? -Prieš 5 val. tavo dukra
išvažiavo motociklu ir iki šiol nepasirodė.
-Kalbam apie pasimatymą? -Nežinau, bet bijau ir pagalvot.
Vaikinas groja kažkokioj grupėj.
Tikrai? Puiku. Spėju, jis būgnininkas.
-Tai rimta. -Jei gerai prisimenu,
daug laiko praleidau ant tavo motociklo.
Na, manau, tai visai kas kita.
Keista, kaip greit apima, ar ne?
-Kas? -Nerimas.
-Ar jis kada nors praeina? -Ne, Henri, nepraeina.
Henri! Henri!
Libe, atleisk, turiu bėgt.
Mielasis, tai svarbu. Ką tik kalbėjau su beduinu vertėju.
Yra tam tikri būgnai, naudojami per tikras sutuoktuves.
Kitus naudoja tik poravimo ritualuose.
-Ar aš pakliuvau į lygiagrečią visatą? -Negi nesupranti, ką tai reiškia?
Įmanoma, kad jūs su Libe taip ir nebuvot susituokę.
Vadinasi, mūsų planams kliūčių nėra, ar ne, mielasis?
Argi ne puiki žinia? Henri! Henri!
Panelė Dafnė Reinolds kviečiama į Henlio regatą.
Prašom.
Palauk valandėlę.
-Labas, pone. -Ianai, nemaniau, kad tu toks visapusiškas.
Henri, einam. Daug darbo. Laukia žurnalistai.
Labas.
-Labas. Ką čia darai? -Dar vienas mano šlovingų darbų.
-Atrodai gražiai. -Ačiū.
-Turiu elgtis be priekaištų. -Taip ir daryk.
-Reporterių daugiau nei paprastai. -Jie laukia, ką dar iškrėsiu.
Tikrai? Pvz., pabučiuosi vaikiną, statantį mašinas?
Dafne, žurnalistai
-nori tave nufotografuot su tėvu. -Ačiū. Aš jį susirasiu.
Iki.
Nelįsk prie jos, kaimieti. Ji ne tavo lygio.
Kas tau, Armi? Maniau, jau pradinėj nustojom varžytis.
Bijai, kad vietoj Kembridžo vyrų pasirinks muzikantą?
Ne. Galų gale visada nulemia kilmė.
Ar panelei Reinolds patinka Londone?
-Labai. -Lorde Dešvudai, kaip vyksta kampanija?
Panele Reinolds, papasakokit apie sietyną.
Gal jau gana.
Ačiū, ponai. Tai viskas.
-Manai, jis siaubingai turtingas? -Manau, taip.
-Tikiuosi. -Pyče.
Per, atrodot...
-kitaip. -Dafnės darbas.
-Ji mums patarė. -Kam jums jos patarimai?
Žavu.
-Jūs nuostabios. -Tikrai?
Lenktynės vyks ten.
Ar neturėtum lydėt Klarisos?
Ką? Ir tave palikt bejėgę?
O gal tave kankina romantiška iliuzija,
kad tave apgins koks nors netalentingas prasčiokas?
Norėčiau, kad įsikąstum lūpą ir ją prarytum.
Nepaisant nieko, jankių vulgarumas be galo patrauklus.
Pamiršk mašinų statymą, negrynakraujį mišrūną
ir pabučiuok, Juk to trokšti nuo tos akimirkos, kai susitikom.
Tu teisus.
Labai troškau tą padaryt.
Henri, ką nors daryk!
Reikėjo jam trenkt!
Daugiau nekišk savo seilėtų lūpų, arogantiškas kvaily!
Kaip drįsti įžeidinėt Ianą? Jis dukart už tave geresnis!
-Henri. Henri. -Iš kelio. Traukitės iš kelio.
Dėl ko susipykot?
-Duok savo motociklo raktus! greičiau! -Prašom.
Kas čia dedasi?
Tu moki važiuot...
Atsargiai!
Atsiprašau!
Balsuokit už Dešvudą.
Per daugelį metų tai pats negražiausias mano poelgis.
Nenutuokiu apie ką kalbi, bet aš labai patenkinta.
Turėtum taip daryt dažniau.
Nė neprisimenu, kada vaikščiojau basas.
Argi ne smagu, kai tarp pirštų girgžda smėlis?
Ar žinai, kad tai natūralus šveitiklis?
Mama sako, kad jei basa vaikščiosi paplūdimiu ir moki pati lakuotis nagus,
nėra reikalo daryt pedikiūro.
-Žinai, kalbi visai kaip ji. -Per daug?
Ar ji laiminga?
Taip, aš taip manau. Žinau, kad kartais jaučiasi vieniša,
bet ji patenkinta tuo, kas yra.
-Man patinka tas jos bruožas. -Gaila, kad aš ne visai tokia.
Tai kas toliau?
Tatuiruotės chna.
-Ne. -Taip.
-Ne, ne. Tikrai ne. -Tą arba aną.
Manau, šitą.
Kaip laikaisi?
Henri.
Neatrodo, kad tau malonu.
-Ką manai? -Čia tik chna.
-Kas čia? -Pasakojau, koks buvau kietas?
-Taip. -Man patikdavo tokie, kaip tas vaikinas.
Žiūrėk. Šita gera.
Ieškojau Coo Coo Owl. Keisti, jausmingi garsai.
Prisimenu. Doris?
-Nagi, Henri. -Ne, galvos nesuksiu.
-Tik palenk galvą. -To nedaryk. Ne.
-Palenk! -Ne. Na, gerai. Einam.
Aš tik... Norėjau pažiūrėt, ar jie man dar geri.
Atrodo gerai.
Kas tu? Ką padarei mano sužadėtiniui?
Noriu, kad sugrįžtų mano Henris.
Lorde Dešvudai!
Jūsų populiarumas sumažėjo 15 punktų.
-Ar nerimaujat? -Negaliu komentuot.
Jei nesusitvarkot su savo vaiku, kaip tvarkysitės su vyriausybe?
-Frenkai, malonu tave matyt. -Malonėkit atsakyt.
-Kiek turim laiko? -Daugybę.
Pirmi 2 klientai nepasirodė.
Nebereikės sakyt kalbos Vaikų švietimo centre.
-Kodėl mes ją atšaukėm? -Ne mes, jie.
Dafne, ar galim pasikalbėt?
Čia brigados vadas seras Roderikas Dešvudas. Akies neteko mūšy prie Boino.
Ten feldmaršalas Binglis Dešvudas.
Rankos neteko mūšy prie Nilo.
Dėdė Alfredas nesakė, ko neteko, bet beveik niekada nesėdėdavo.
Aš netekau tonzilių. Ar aš prie jų tinku?
Klausyk, Dafne.
Tam tikra našta priklausyt šiai šeimai
yra tam tikras elgesio kodeksas. Jo privalu laikytis.
Jei žmogus neprisitaiko...
Tada tai tampa...
Man labai patiko būt kartu.
Kalbu nuoširdžiai. Tiesiog...
Susiklostė sunkios aplinkybės.
Kaip mano dukra tu turi...
Aš turiu pasikeist.
Niekis, suprantu.
-Aš irgi Dešvud, ar ne? -Taip.
Taip, tu Dešvud.
Ko čia spoksai? Aš sugebėsiu.
Dešvudo dukra sublizgėjo Askote.
Dešvudo populiarumas didėja.
Dešvudo dukra visuomenėj.
Dešvudas pirmauja 6 punktais.
Juk taip neisi į Strokes koncertą.
O, Dieve. Visiškai pamiršau.
-Gyvenimas toks karštligiškas. -Niekis.
Palauksiu, kol persirengsi.
Negaliu. Einam į Karalienės sodo pokylį.
-Taip, bet... -Atsiprašau.
Liuks.
Paskambink, kai tavo kūne vėl apsigyvens Dafnė.
Jos didenybė Karalienė jus kviečia į kasmetinį Sodo pokylį.
-Čia panelė Dafnė Reinolds. -Ak, Dafnė.
Maloni mergaitė.
Jos didenybė priėmė kvietimą į Dafnės pobūvį.
Pripažįstu, ji daug pasiekė. Turėtumėt ja labai didžiuotis.
Ne.
Šia tiara buvau pasipuošus per savo debiutantės pobūvį.
Klarisa jau seniai nuo jos nenuleidžia savo godžių akių.
Bet noriu ją duot tau.
-Karališka. -Tikiuosi, su ja jausiesi kaip princesė.
Žinai, mieloji, ne karūna moterį daro karaliene.
Tai, kas yra čia.
Lordas Henris Dešvudas visuomenei pristato Dafnę Reinolds Dešvud.
-Labas. -Panelės...
Na, taip, žinoma.
Štai ji.
Dafne.
-Atrodai... -Kitaip?
-Ar galim pasikalbėt? -Čia tavo pobūvis.
-Gali daryt ką nori. -Ianai.
-Aš tikrai ne... -Nenoriu girdėt, Dafne.
Kur dingo senoji Dafnė? Tikra?
Vaikinai, nustatykim tempą.
Mama!
Ką tu čia darai?
Džoslina pamanė, kad tau reikės draugės, kol būsi šeriama rykliams.
Ak, mieloji, atrodai labai gražiai.
Pažvelk į save, mama.
Tu tikrai su liemenėle?
Einam.
Labas, Henri.
Libe.
-Labas, Liuse, aš Glinisė, Henrio sužadėtinė. -Aš Libė. Sveikinu.
Kokia maloni staigmena. Matau, jūs be palydovo.
Henri, Turi Labei surast dievišką šokių partnerį.
Libė. Įsiminsi?
Kodėl jis pats negali jos pakviest?
Fantastika. Visi svarbūs žmonės priėmė kvietimus.
-Tai reiškia, kad rinkimai laimėti. -Kodėl tu toks ramus?
Jos didenybė tuoj pasirodys, o tavo kandidatas šoka su ta moterim.
Henris žino, kas svarbu.
Be to, žiūrėk, kaip jis pakeitė Dafnę. Geras pasiekimas.
Maniau, turėsiu ja nusikratyt, kaip nusikračiau motina, bet...
Ką pasakėt?
Nieko.
-Pasakėt, kad nusikratėt mano motina? -Perkeltine prasme.
-Tai jūs ją privertėt išvažiuot? -Dafne, mieloji, dabar ne laikas.
-Einam, neužtruk! -Bet... Glinise!
-Kaip jis drįso? -Einam.
-Einam! -Glinise, paleisk!
-Lįsk čia! -Glinise, paleisk!
Lįsk čia!
Glinise! Glinise! Glinise!
Pameni ritualinius šokius?
Šokai prastai. Jie tave vis dar kaltina dėl skėrių.
-Mūsų vos nesuėmė dėl tavo suknelės. -Tu išvertei mano atsiprašymą.
-Jis man atrodė rizikingas. -Žinau. Tu mane galėjai...
-iškeist į ožį. -Tiesą sakant, į kupranugarį.
Beje, taip neįvyko.
Aš tavim tikėjau, Henri.
Nepakankamai?
Kodėl neatsisveikinai? Tiesiog pradingai.
-Tu to norėjai. -Aš norėjau?
-Norėjau gaut dar vieną progą. -Turėjai 17 m. progų, Henri.
O aš 17 m. jų iš tavęs laukiau.
O dabar, ponios ir ponai,
tradicinis tėvo ir dukters šokis. Lorde Dešvudai.
Prašau!
Gelbėkit!
-Kur Dafnė? -Aš ją surasiu.
Oi, ne. Dafnė vėl pradingo?
Gal ją gali pakeist Klarisa? Juk neprieštarausi?
Ne. Aš jau beveik irgi tavo dukra.
Na, aš...
-Gelbėkit! Kas nors! -Dafne.
Negaliu praleist šokio su savo tėčiu.
-Mieloji. -Gelbėkit!
-Kaip drįsai, Glinise? -Dabar nereikia scenų, ar ne?
Patrauk ranką nuo mano dukters. Sulauksi ne scenos, o viso Brodvėjaus miuziklo.
-Dafne... -Ką darai?
Pagaliau gausi tai, ko nusipelnei.
Imk.
Aš jos nenoriu.
Nieko nenoriu.
Dafne!
-Palauk. -Ne.
Daugiau nebelauksiu, Henri.
Vaikystėj per kiekvieną gimtadienį pasipuošdavau iš svajodavau,
kad atvyksi ir mane surasi.
Dabar vilkiu gražiausia suknele, kokią galėčiau įsivaizduot.
Tu šalia.
Žinai, ko man dabar trūksta? Būt savim.
Pagaliau suvokiau, kad man jau gana.
Žinai, Dafne...
Gal mes tiesiog stengėmės, kad įvyktų tai, kas neįmanoma.
Prašom stot. Jos didenybė Karalienė.
Eik.
Kviečia pareiga.
Einam, mieloji.
-Lorde Dešvudai, kokie jūsų prioritetai? -Labai ačiū.
-Rinkimai ar dukra? -Nekomentuoju.
-Irgi negali užmigt? -Ne.
Viską šiek tiek sujaukiau, ar ne?
Šiek tiek.
Henri, 6 šimtmečius šeima šiek tiek savęs aukojo Anglijai.
Rankas, kojas, akis. Jų daugybė Europos mūšių laukuose.
Nesilaikyk tos šlovingos tradicijos.
Žinai, ką paaukosi, Henri?
Savo širdį, Henri.
Seras Čarlzas.
Ačiū.
Per kelias pastarąsias savaites sulaukiau
daugiau savo rinkėjų paramos ir palaikymo
nei galėjau tikėtis. Naudodamasis proga visiems dėkoju.
Ko gero, pastebėjot, kad spaudoj pasirodė keletas pastabų
apie mano elgesį.
Užsiminta, kad elgiuosi nederamai parlamento nariui.
Daug galvojau apie savo prioritetus.
Nusprendžiau, kad laikas pasirinkt.
Štai kodėl atsiimu savo kandidatūrą.
Atstovaut jums man būtų didžiausia garbė per visą politinę karjerą.
Bet tai būtų neįmanoma, jei neklausyčiau savo sąžinės.
Supraskit...
Aš pasikeičiau.
Kad ir kokie svarbūs man būtų politiniai siekiai,
vienas dalykas yra daug svarbesnis.
Dėkoju.
Gal tau galvoj negerai?
Padariau viską, kad to pasiektum.
Neleisiu viso to pamint!
Tu melavai man, žinau, kad melavai Libei.
Todėl atleisk, jei man nusispjaut į tavo nuomonę.
Libei? Neleidau tau susigadint gyvenimo!
Išgelbėjau tavo šeimos reputaciją.
Kai sužinojau, kad ji laukiasi, supratau, kad elgiuosi teisingai.
-Žinojai apie Dafnę? -Aišku, žinojau! Mano darbas žinot!
-Seneli, kas tau? -O, Dieve!
-Siaubas! -Užsičiaupk!
Henri, mielasis! Žinau, kad tėtis elgėsi blogai, bet kaipgi aš?
Ištversi.
6 stalelis reikalauja kavos. Beje, ką čia darai?
Atleisk, prašymas į koledžą. Turiu pateikt pirmadienį.
Gerai, aš tave pridengsiu.
-Ačiū. -Sėkmės.
Ponios ir ponai, nuotaka šoks su savo tėvu.
Aš tave myliu, tėti.
-Ką čia darai? -Ką tik atskridau, nes...
Turiu tau pasakyt šį tą labai svarbaus.
Tikiuosi, galėsiu... Lėktuve viską užsirašiau.
Maždaug 200 kartų...
Buvo... aš...
Esmė ta, kad...
Aš tave myliu, Dafne.
Aš tave myliu. Ir atsiprašau.
Nieko tavy nenoriu keist. Nė vieno plaukelio ant tavo galvos.
-Nieko... -Aš tave myliu, tėti. Aš tave myliu.
Ar galėčiau...
Ar suteiksi man garbės ir su manim pašoksi?
Klausyk, Dafne, aš...
Manau, kai stengiesi įsiteikt, reikia turėt didžiulę dovaną.
-Nesuprantu. -Galima įsiterpt?
Aišku.
Bandžiau tau prisiskambint...
Nenorėjai, kad aš išvažiuočiau, ar ne?
Neturėjai kito, tiesa?
Turiu tavęs labai atsiprašyt.
Manai, 17 m. laukiau atsiprašymo?
Pagaliau svajonė išsipildė ir pašokau su tėčiu.
Aišku, šokis nutrūko, kai pasirodė mano vaikinas.
O mano tėvai pradėjo bučiuotis.
Bet kartais ne viskas būna taip, kaip įsivaizdavai.
O dar geriau.
Ir jie visi gyveno laimingai.
Beje, jei įdomu, kas nutiko Klarisei ir Glinisei,
nesirūpinkit. Jos sulaukė to, ko ir turėjo sulaukt.
... iš pradžių rustavimas, tada lyginimas.
-Big Benas. -Alisteris irgi.
Jau matau šypsenas. Tiems, kurie supranta angliškai,
tai ne didelio mėsainio iš greito maisto rest. pavadinimas.
Jis labiausiai priartėjo prie parlamento.
Mano tėvai vėl susituokė. Šįkart oficialiai.
Aš taip manau...
O aš neįstojau į Niujorko universitetą.
Nenusiminkit. Įstojau į Oksfordą.
Ką dar galiu pasakyt? Koks tėvas, tokia dukra.
Nuo tada aš labai laiminga.