Lumos maxima.
Lumos maxima!
HARRY POTTER A VĚZEŇ Z AZKABANU
Harry. Harry.
Harry, běž otevřít!
Strýčku Vernone, potřebuju podepsat tenhle formulář.
Co je to?
Nic. Jen něco do školy.
Možná potom, když budeš slušný.
Já budu, když bude ona.
-Ty jsi ještě tady? -Ano.
Neříkej "ano" tím nevděčným tónem.
Bratr je moc velký dobrák.
Najít ho u mého prahu, šel by rovnou do sirotčince.
Tohle je můj Dudlínek! Můj malý drahoušek. Dej mi pusu!
-Raťafánku! Ke mně! Hop, hop! -Odnes Margin kufr nahoru.
Dobře.
Pěkně to za maminku dojez. Tak, správně, Raťafánku.
-Dáš si kapku, Marge? -Tak jen maličko.
Bylo to vynikající, Petunie.
Ještě trošku.
Já toho moc nenavařím, to víte, se dvanácti psy.
Ještě trošku. To je ono.
Nedal by sis taky kapku brandy?
Jenom kapinku toho dobroučkého pitíčka, Raťafáčku miláčku?
Co se tak šklebíš?
Kam že jsi ho poslal, Vernone?
Ke sv. Brutovi, do polepšovny pro beznadějné případy.
Používají u svatého Bruta rákosku?
Ano, jistě.
Už jsem kolikrát dostal výprask.
Výborně. Nesnáším ty žvásty,
že se nemá bít ani ten, kdo si to zaslouží.
Nemůžeš za to, co se z toho kluka vyklubalo, Vernone.
Je to dědičné. Špatná krev se nezapře.
Co že vlastně dělal jeho otec?
Nic. Byl nezaměstnaný.
-Navíc to byl určitě opilec. -To je lež!
-Cos to říkal? -Můj táta nebyl opilec!
Nedělej si starosti, Petunie. Mám velmi pevný stisk!
Myslím, že bys měl jít spát.
Klid, Vernone. Ty, ukliď to!
Po pravdě to s otcem nesouvisí.
Všechno závisí na matce. U psů to vidíte hned.
Pokud je něco v nepořádku s čubkou, nemůže být normální ani štěně.
Tak dost! Mlčte!
Tak jo.
Něco ti povím.
Vernone!
Vernone, udělej něco!
Marge!
Držím tě, Marge! Držím tě.
-Drž se. -Nech toho!
-Neopovažuj se mě pustit! -Promiň!
Vernone!
Proboha!
Marge!
Prosím!
Marge!
Vrať se!
Vrať ji zpátky!
-Ať je okamžitě v pořádku! -Ne! Dostala, co jí patří.
-Nechte mě být. -Mimo školu přece nesmíš kouzlit.
-Jo? Myslíte? -Nevezmou tě tam.
Nemáš kam jít.
To je mi jedno. Všude je líp než tady.
"Vítejte v záchranném autobusu
pro kouzelnický lid v nesnázích.
Mé jméno je Stan Silnička a budu dnes večer vaším průvodčím."
Co tam furt děláš?
-Upadl jsem. -A co to, žes upad?
-Neupadl jsem schválně. -Tak nastup.
Nebudem tu na tebe čekat věčně.
-Kam to brejlíš? -Nikam.
No tak si nastup!
Ne, já to vezmu. Ty si nastup.
No tak.
Do vozu, ještě, ještě...
-Jedem, Ernie. -Jo! Rozjedem to, Ernie!
Připoutejte se, bude to drncat!
-Jak jsi říkal, že se jmenuješ? -Neříkal.
-A kampak máš namířeno? -K Děravému kotli. Do Londýna.
Slyšels to? "K Děravýmu kotli. Do Londýna."
Jestli budou mít hrachovou polívku,
koukej ji sežrat dřív, než sežere ona tebe.
-Co mudlové? Copak nás nevidí? -Mudlové?
Ty přece neviděj nic, ne?
Ale cejtěj, když je píchneš vidličkou!
Ernie! Stařenka přímo před náma!
Deset, devět, osm,
sedm, šest, pět,
čtyři, tři, tři a půl,
dva, jeden a tři čtvrtě,
jeď!
Kdo je to?
Ten chlap.
Kdo je to?
Kdo je...?
To je Sirius Black.
Neříkej, žes nikdy neslyšel o Siriusi Blackovi.
Je to vrah.
Byl za to taky zavřenej v Azkabanu.
-Jak to, že utekl? -To je právě ta otázka!
Je první, komu se to povedlo.
Byl to velkej zastánce
Ty-víš-koho.
O něm už jsi snad slyšel.
Jo.
O něm jo.
Ernie, dva autobusy přímo před náma.
Už jsou blízko, Ernie.
Ernie, už jsme skoro v nich!
Pozor na hlavu.
Hej, hoši!
Proč ty protažený ksichty?
Jo! Už tam budem!
-Děravej kotel. -Příští zastávka: Vobrtlá ulice.
Pan Potter. Konečně.
-Jedem, Ernie. -Jo! Jedem, Ernie!
Jedenáctka.
Hedviko!
Máte fakt moc chytrýho ptáka.
Přilít sotva 5 minut před váma.
Jako ministr mám povinnost vás informovat, pane Pottere,
že jsme dnes večer našli sestru vašeho strýce
kousek jižně od Sheffieldu, kde kroužila kolem továrního komína.
Vyslali jsme pracovníky odboru pro nápravu nevydařených kouzel,
kteří ji propíchli a patřičně jí upravili paměť.
Vůbec si ten incident nebude pamatovat.
Je to vyřízeno.
Nic zlého se nestalo.
Hrachovku?
Ne, děkuji.
-Pane ministře? -Ano?
-Já to nechápu. -Nechápeš?
Porušil jsem zákon. Nezletilí kouzelníci nesmí doma kouzlit.
Za to, žes nafoukl svou tetičku, tě nepošleme do Azkabanu.
Na druhé straně to, že jsi takhle utekl, bylo za daných okolností
velice nezodpovědné.
-"Za daných okolností", pane? -Potlouká se tu uprchlý vrah.
Sirius Black? To vím.
Co ten má společného se mnou?
Ale nic, samozřejmě. Jsi v bezpečí, to je nejdůležitější.
Zítra se vrátíš do Bradavic.
Tamhle máš nové učebnice. Dovolil jsem si
nechat je sem přinést. Tom tě teď vezme do tvého pokoje.
Hedviko.
Mimochodem, Harry, než odsud odjedeš, bylo by lepší, kdyby ses nikde
netoulal.
Obludné obludárium
Uklízečka.
Tak já přijdu jindy.
Varuju tě, Hermiono.
Nepouštěj tu bestii k Prašivce, nebo ji proměním v rukávník!
-Je to kocour, Ronalde! Co čekáš? -Kocour? To ti nakukali?
-Vypadá jako chlupatý prase. -Že to říkáš
zrovna ty s tím smradlavým kartáčem na boty.
Nic si z toho nedělej, Křivonožko.
Harry!
-Egypt! Jaký to tam je? -Skvělý! Spousta starožitností,
mumie, hrobky, i Prašivce se tam líbilo.
-Egypťani kdysi uctívali kočky. -Jo, a hovnivály taky.
-Zase se chlubíš tím výstřižkem? -Nikomu jsem ho neukazoval.
Pokud nepočítáš Toma.
-Pokojskou. -Uklízečku.
-Kuchařku. -Opraváře záchodů.
-Kouzelníka z Belgie. -Harry.
-Ráda tě vidím. -Já vás taky.
Máš všechno, co potřebuješ? Všechny učebnice?
-Oblečení? -Úplně všechno.
-Výborně. -Děkuju.
-Nazdar, Harry. -Pane Weasley.
-Harry, můžeme si promluvit? -Ano. Jistě.
-Hermiono. -Dobrý den, pane Weasley.
-Těšíš se na nový školní rok? -Jo, měla by to být senzace.
Někteří lidé na ministerstvu by byli silně proti tomu,
abych ti řekl, co se ti chystám prozradit.
Ale měl bys znát fakta.
Jsi v nebezpečí.
Vážném nebezpečí.
Souvisí to nějak se Siriusem Blackem, pane?
Co víš o Siriusi Blackovi?
-Jen to, že utekl z Azkabanu. -A víš proč?
Před lety, když jsi zastavil...
-Voldemorta. -Nevyslovuj to jméno.
Promiňte.
Když jsi zastavil Ty-víš-koho,
Black všechno ztratil.
Ale dodnes zůstává jeho věrným služebníkem.
A podle něj
ty jsi to jediné, co stojí v cestě
Ty-víš-komu při návratu k moci.
A to je ten důvod,
proč utekl z Azkabanu.
Aby tě našel.
A zabil.
Slib, že ať se doslechneš cokoli,
nebudeš po Blackovi pátrat.
Proč bych měl pátrat po někom, kdo mě chce zabít?
Rone!
Jen ji proboha neupusť!
Nechtěl jsem ji nafouknout.
-Neovládl jsem se. -Skvělý.
Rone, to není legrace. Harry měl štěstí, že ho nevyloučili.
Spíš že mě nezatkli.
Stejně to bylo skvělý.
Pojďte. Všude jinde je plno.
Kdo je asi tohle?
-Profesor R. J. Lupin. -Ty víš všechno.
Jak je možný, že ví všechno?
Má jméno na kufru, Ronalde.
-Myslíte, že doopravdy spí? -Zdá se, že ano. Proč?
Musím vám něco říct.
Takže Sirius Black utekl z Azkabanu,
-aby šel po tobě? -Jo.
Oni ale Blacka chytnou, ne?
-Vždyť ho všichni hledají. -Jasně.
Až na to, že ještě nikdo nikdy z Azkabanu neutekl.
-Je to vrah, úplnej cvok. -Díky, Rone.
Proč zastavujeme?
Ještě tam nejsme.
Co se to děje?
Nevím. Třeba máme poruchu.
Au, Rone. To byla moje noha.
Něco se tam venku hýbe.
Myslím, že někdo nastupuje.
Zatraceně! Co se to děje?
Harry.
Harry, jsi při sobě?
Díky.
Na, sněz to. To pomůže.
Je to jen čokoláda.
Co byla zač ta věc, co přišla?
To byl mozkomor. Jeden z těch azkabanských strážných.
Prohledával vlak kvůli Siriusi Blackovi.
Omluvte mě, musím si jít promluvit se strojvedoucím.
Jez, uleví se ti.
Co se mi stalo?
Tak nějak jsi ztuhl.
Mysleli jsme, že máš záchvat nebo co.
Ale vy jste ani jeden
-neomdlel? -Ne.
Ale bylo mi divně. Jako bych už nikdy neměl mít radost.
Někdo tu ale křičel.
Nějaká žena.
Nikdo tu nekřičel, Harry.
Vítejte do dalšího školního roku.
Rád bych řekl pár slov,
než si všichni otupíme smysly při našem vynikajícím hodokvasu.
Především s potěšením vítám profesora R. J. Lupina,
který přijal uprázdněné místo
učitele obrany proti černé magii.
Hodně štěstí, profesore.
Proto věděl, že ti má dát čokoládu.
Pottere! Tys vážně omdlel?
-Doopravdy jsi omdlel? -Sklapni, Malfoyi!
-Jak se to dozvěděl? -Nech to být.
...učitel péče o kouzelné tvory
se rozhodl odejít na odpočinek,
aby mohl více času věnovat zbývajícím končetinám.
Naštěstí mohu s potěšením oznámit,
že na jeho místo nenastoupí nikdo jiný
než náš Rubeus Hagrid.
A nakonec jedna nepříjemnost.
Na žádost ministerstva kouzel
poskytnou Bradavice až do odvolání pohostinství azkabanským mozkomorům.
Dokud nebude Sirius Black chycen.
Mozkomorové budou u vchodů na školní pozemky.
Dostalo se mi ujištění,
že nenaruší naši každodenní činnost,
ale varuji vás.
Mozkomorové se pasou na našich nejtemnějších obavách.
Nenechají se oklamat triky ani přestrojením.
Musím proto každého z vás důrazně vyzvat,
nezavdejte jim záminku ublížit vám.
Mozkomor nemá v povaze odpouštět.
Jak ale víme, štěstí lze najít
i v té nejtemnější době,
pokud nezapomeneme, že je světlo.
Fortuna major.
Vidíte to? Nechce mě pustit.
-Fortuna major. -Ne! Počkej!
Dívej se.
-Úžasné. To můj hlas. -Fortuna major.
-No dobře. Pojďte. -Díky.
Ona ještě po 3 letech dělá totéž.
Vždyť ani neumí zpívat.
Ahoj. Jak se máš?
Vezmi si zelenej, to je opice.
-Co to je? -Tomu říká opice?
Už mu další nedávej.
Neville, tohle je slon.
Chytej, Rone.
Fakt skvělý.
Ne, tyhle nezkoušej.
Podívejte na něj.
Vítejte, mé děti.
V této komnatě budete zkoumat vznešené umění jasnovidectví.
V této komnatě zjistíte, zda máte dar vidění.
Zdravím vás. Jsem profesorka Trelawneyová.
Společně budeme mít možnost pohlédnout do budoucnosti.
Soustředíme se na taseomancii, čtení z čajových lístků.
Vyměňte si, prosím, šálek s tím, kdo sedí proti vám.
Co vidíte?
Před vámi je budoucnost otevřená jako kniha
čekající jen na to, abyste do ní nahlédli.
Napřed ale musíte uvolnit svou mysl.
-Napřed pohlédněte v dál! -Nesmysly.
-Kde ses tu vzala? -Já?
-Byla jsem tu pořád. -Chlapče,
je tvoje babička zdravá?
Snad ano.
Nebuď si tím tak jistý. Šálek.
Škoda.
Otevřete svou mysl.
Tvoje aura vyzařuje smrt. Jsi na onom světě?
-Myslím, že jsi. -Jasně.
Podívej se do šálku. Co vidíš?
Harry tam má něco jako křivý kříž. To jsou zkoušky a utrpení.
A tady je slunce, to znamená štěstí.
Takže
budeš trpět, ale náramně si to užiješ.
Dej mi to.
Můj drahý chlapče.
Ach bože...
Smrtonoš... je tam?
Srponoš? Co je to?
Ne srponoš, hlupáku. Smrtonoš.
"Zjevení v podobě obrovského psa.
Je jedním z nejhorších znamení.
Je to znamení
smrti."
Nemyslíš přece, že ten Smrtonoš souvisí se Siriusem Blackem.
Vážně, Rone, tohle jasnovidectví je moc nejasná disciplína.
Třeba starodávné runy, to je úžasně zajímavý předmět.
Na kolik předmětů letos chodíš?
Na hodně.
To není možný.
Starý runy jsou ve stejnou dobu jako jasnovidectví.
Nemůžeš být na 2 hodinách najednou.
Nesmysl, Ronalde. Nemůžu být na dvou hodinách najednou.
"Otevřete mysl! Použijte vnitřní oko a pohleďte do budoucnosti!"
Tak jen pojďte blíž. A míň toho povídání.
Mám pro vás vopravdovou lahůdku.
To bude něco. Pojďte za mnou.
Nežvaňte pořád, bando. Stoupněte si tamhle
a votevřte si knížky.
Jak to asi máme udělat?
Stačí je pohladit po hřbetě.
-Přestaň fňukat, Longbottome. -Nic mi není. Dobrý.
-Jsou legrační. -Děsně legrační.
Vážně povedený. Bože, tahle škola ale upadá.
Počkejte, až se táta dozví, že tady učí tenhle tupec.
Sklapni, Malfoyi.
Mozkomor!
-Musíš ji nejdřív pohladit. -Jasně.
Není to vážně nádhera?
Seznamte se s Klofanem.
Hagride, co to vlastně je?
Tohle je, Rone, hipogryf.
Musíte o nich vědět, že jsou to děsně hrdý tvorové.
Moc snadno se naštvou. A urazit je vám nedoporučuju.
Mohlo by to bejt to poslední, co byste udělali.
Kdo se s ním chce pozdravit?
Výborně, Harry.
Tak pojď.
Takže...
První krok musíš nechat na něm. Jsi zdvořilej.
Tak běž k němu. Ukloň se.
A počkej, jestli se taky ukloní.
Když jo, můžeš si na něj jít sáhnout.
Když ne... O tom si povíme jindy.
Teď se ukloň.
Hezky hluboko.
Zpátky, Harry!
Zůstaň stát.
Nehýbej se.
Výborně, Harry, skvělá práce. Ty potvoro jedna.
Myslím, že už ho můžeš jít popleskat.
Jen běž, neboj se.
Jen pomalu.
Ne tak rychle, Harry.
Pomalu, Harry, pomaličku.
Jen klid. Nech ho, ať přijde sám.
Pomaličku, pomalu.
Klid.
Jo!
Dobrá práce. Dobře, Harry! Moc dobře.
-A už se na něj můžeš posadit. -Cože?
Pojď.
Posadím tě přesně mezi křídla.
Ne abys mu vyškubal peří, asi by ti za to nepoděkoval.
Výborně, Harry. A ty taky, Klofane.
Výborně, Harry!
To je toho.
Výborně.
-Tak jak si první den vedu? -Skvěle, profesore.
Vůbec nejsi nebezpečnej, že ne, ty přerostlá šeredná potvoro?
Malfoyi, ne!
Ne!
Klofane!
Ty potvoro bláznivá!
-On mě zabil! -Jen klid. Je to jen škrábnutí.
Hagride!
-Musí hned na ošetřovnu! -Jsem učitel, donesu ho tam.
-Toho budete litovat. -Konec hodiny!
I ta vaše pitomá slepice.
Bolí to hodně, Draco?
Chvílema. Vlastně mám ale štěstí.
Madam Pomfreyová říkala, že jsem mohl přijít o ruku.
-Pár neděl nebudu moct psát úkoly. -To je pitomec.
-Tohle už teda vážně přehání, ne? -Aspoň že nevyhodili Hagrida.
To ne, ale Dracův otec prý zuří. Ten to nenechá jen tak.
-Viděli ho! -Koho?
Siriuse Blacka!
V Dufftownu? To je kousek odsud.
Že nemá namířeno do Bradavic?
-U vchodu jsou mozkomorové! -Mozkomorové?
Těm už jednou proklouzl. Mohlo by se mu to zase podařit.
To je pravda. Black může být kdekoli. To je jako chytat kouř.
Chytat kouř holýma rukama.
Zajímavé, že?
Chce někdo z vás zkusit uhodnout,
co je uvnitř?
-To bude určitě bubák. -Výborně, pane Thomasi.
A může mi někdo říct, jak bubák vypadá?
-To nikdo neví. -Kdy ta přišla?
Bubáci mění tvar.
Berou na sebe podobu toho, čeho se člověk nejvíc bojí.
-Proto jsou tak... -Tak děsiví. Ano.
Naštěstí existuje jednoduché kouzlo, které bubáka zažene.
My si ho teď vyzkoušíme. A bez hůlek, prosím.
Opakujte. Riddikulus!
-Riddikulus! -Výborně.
Trochu hlasitěji a úplně zřetelně. Prosím.
-Riddikulus! -Riddikulus!
-Tahle hodina je směšná. -Výborně.
Tím ale končí to snadné. Samotné zaříkadlo totiž nestačí.
To, co bubáka spolehlivě zneškodní, je smích.
Musíte ho přinutit, aby na sebe vzal podobu, která vás pobaví.
Předvedu vám to. Neville, mohl bys, prosím?
Jen pojď, nestyď se.
Tak pojď.
Ahoj. Neville, co ti nahání největší strach?
Profesor Snape.
-Prosím? -Profesor Snape.
Profesor Snape? Jako všem.
-Myslím, že bydlíš u své babičky. -Nechci, aby se v ní ten bubák proměnil.
Ne.
To ne. Představ si, jaké nosí šaty.
Co nejpřesněji umíš.
-Nosívá červenou kabelku. -Nemusíš to říkat.
Pokud si to představíš, uvidíme to. Až otevřu tu skříň,
uděláš přesně tohle. Omluvte mě.
Představ si profesora Snapea v šatech své babičky.
Dokážeš to?
Tak jo. Připravit se!
Raz, dva, tři.
Mysli na ni, Neville!
Riddikulus!
Báječné, Neville!
Běž dozadu. Postavte se všichni do řady.
Do řady!
Chci, abyste si každý představil to, z čeho má největší strach,
a proměnil to v něco směšného.
Další! Rone!
Soustřeď se. Čeho se bojíš? Buď statečný!
Připrav si hůlku, Rone.
Riddikulus!
Ano!
Vidíte to? Výborně!
Báječné! Absolutně, naprosto skvělé. Parvati! Pojď.
Ukaž, čeho se bojíš.
Zachovej klid.
Riddikulus!
A další! Pojďte, pojďte!
To je úžasné. Naprosto skvělé.
Pozor!
Riddikulus!
A je to. Omlouvám se. To by pro dnešek stačilo.
Seberte od zadní řady učebnice,
hodina skončila. Děkuji.
Je mi líto. Běžte. Nic se nesmí přehánět.
Mějte na paměti, že návštěvy Prasinek jsou jistou výsadou.
Bude-li vaše chování na školu vrhat špatné světlo,
nebude vám tato výsada znovu poskytnuta.
Kdo nemá podepsaný formulář, ten do vesnice nesmí, Pottere.
Kdo má povolení, ať jde za mnou. Ostatní zůstanou tady.
Kdybyste mi to podepsala, mohl bych jít taky.
To nemohu. Povolení smí podepsat jen rodič nebo poručník. Nejde to.
Je mi líto, Pottere. Opravdu to nejde.
Co se dá dělat. Užijte si to.
Můžu se na něco zeptat?
Chceš vědět, proč jsem tě nenechal vyřídit toho bubáka?
Předpokládal jsem, že na sebe vezme podobu lorda Voldemorta.
Napadl mě Voldemort... nejdřív.
Pak jsem si vzpomněl na ten večer ve vlaku
-a mozkomory. -To klobouk dolů.
Ze všeho nejvíc se totiž bojíš právě strachu.
To je velice moudré.
Než jsem omdlel,
něco jsem slyšel.
Ženu.
Křičela.
Mozkomorové nás nutí prožít ty nejhorší vzpomínky.
Čerpají sílu z naší bolesti.
Myslím, že to byla moje matka,
když umírala.
Víš, když jsem tě poprvé viděl, Harry, okamžitě jsem tě poznal.
Ne podle jizvy, ale očí.
Máš je po matce.
Ano.
Ano, znal jsem ji.
Tvá matka při mně stála v době, kdy jsem neměl nikoho jiného.
Byla to nejen velmi nadaná čarodějka,
ale také neobyčejně laskavá žena.
Uměla v lidech vidět krásu.
Dokonce a možná zejména v těch, kteří ji sami v sobě vidět nedokázali.
Tvůj otec, James, naproti tomu měl...
...řekněme jisté nadání na maléry.
Nadání, které jsi zřejmě zdědil po něm.
Podobáš se jim víc, než myslíš.
Časem sám zjistíš, jak moc.
Medovej ráj je senzační, ale Taškářovy žertovný předměty jsou lepší.
Na Chroptící chýši nám nezbyl čas.
-To je ten... -Nejstrašidelnější dům v Británii. Vím.
Co se to děje?
Neville asi zase zapomněl heslo.
Jo, ty jsi tady.
Nechte mě projít, prosím. Dovolte, já jsem primus!
Ustupte.
Nikdo do věže nesmí, dokud ji důkladně neprohledáme.
Buclatá dáma zmizela!
To je dobře. Příšerně zpívala.
To není vtipný, Rone.
Jen klid. Vraťte se do společenské místnosti.
-Ticho. -Ustupte!
-Ředitel přichází. -Pohyb!
No tak, pohyb!
Pane Filchi, sežeňte duchy.
Ať hledají po celém hradě Buclatou dámu.
Duchy nepotřebujeme, profesore.
Buclatá dáma je tamhle.
Dávejte pozor! Pomalu!
Poslouchejte! Já jsem primus!
Drahá dámo, kdo vám to udělal?
Oči má jako ďábel. A duši stejně černou jako jméno.
Je to on, pane řediteli. Co o něm všichni mluví.
Je tady, na hradě!
Sirius Black!
Zajistěte hrad, pane Filchi. Všichni ostatní do velké síně.
Prohledal jsem astronomickou věž i sovinec. Nic tam ale není.
-Děkuji. -Ve třetím patře také nikdo není.
-Dobře. -Já prohledal sklepení.
Ani stopa po Blackovi. Jinde také ne.
Ani jsem nečekal, že by se tu zdržel.
Pozoruhodný výkon, co říkáte?
Proniknout do bradavického hradu
-úplně sám a nepozorován. -Ano, pozoruhodné.
Máte nějakou teorii?
Spoustu. Jednu nepravděpodobnější než druhou.
Možná si vzpomenete,
že počátkem roku jsem vyjádřil jisté obavy
ohledně jmenování prof. Lupina.
Žádný z profesorů by Blackovi nepomohl dostat se dovnitř.
Jsem přesvědčen, že na hradě je bezpečno.
A jsem víc než ochoten poslat studenty zpět do jejich kolejí.
Neměli bychom varovat Pottera?
Možná. Zatím ho ale nechte spát.
Ve snu se ocitáme ve světě, který je jen náš.
Ať plavou v nejhlubším oceánu nebo se vznášejí v oblacích.
Najděte si stranu 394.
Promiňte, pane. Kde je profesor Lupin?
Do toho vám nic není, že ano, Pottere?
Spokojte se s vysvětlením, že se váš profesor
dnes necítí dobře. Zatím si laskavě nalistujte stranu 394.
Vlkodlaci?
Probíráme karkulinky a bludníčky.
-Noční obludy jsme ještě nezačali. -Ticho!
Kdy přišla? Viděls ji přijít?
Kdo mi poví, jaký je rozdíl
mezi zvěromágem a vlkodlakem?
Nikdo?
-Jaké zklamání. -Prosím.
Zvěromág je kouzelník, který se mění úmyslně.
Vlkodlak nemá na vybranou.
Za každého úplňku, když se promění,
zapomíná, kým je. Zabil by i svého nejlepšího přítele.
Navíc reaguje jen na volání svého vlastního druhu.
Děkuji, pane Malfoyi.
Už podruhé jste promluvila bez dovolení.
Neumíte se ovládat,
nebo jste pyšná na to, že jste tak nesnesitelný šprt?
-Na tom něco je. -Srážím Nebelvíru pět bodů.
Jako protilék na vaši nevědomost chci mít v pondělí ráno na stole
dva svitky pergamenu na téma vlkodlaci, se zvláštním zaměřením
-na jejich rozeznávání. -Zítra je famfrpál.
Tak to byste se měl mít zvlášť na pozoru, pane Pottere.
Ztráta končetiny vás neomlouvá.
Strana 394.
Výraz "werewolf"
je složeninou anglosaského slova "wer",
což znamená "člověk", a slova "wolf" neboli vlk. Vlčí člověk.
Vlkodlakem se stává ten,
kdo má schopnost měnit podobu,
koho kousne jiný vlkodlak a kdo se vlkodlakovi narodí.
Do toho, Harry!
Aresto momentum!
-Je nějaký pobledlý, nemyslíte? -Pobledlý?
Co bys čekal? Spadl z pěkný vejšky.
Vezmeme tě na astronomickou věž. Uvidíme, jak budeš vypadat.
Nejspíš mnohem líp než normálně.
-Jak ti je? -Skvěle.
Pěkně jsi nás vystrašil.
-Co se stalo? -Spadl jsi z koštěte.
Vážně? Já myslel zápas. Kdo vyhrál?
Nikdo ti nic nevyčítá.
Ti mozkomorové tam neměli co dělat. Brumbál hrozně zuřil.
Když tě zachránil, vykázal je ven.
A ještě něco bys měl vědět, Harry.
Když jsi spadl, tvoje koště nějak narazilo do Vrby mlátičky a...
No...
Mrzí mě, že máš rozbité koště.
Nedalo by se ještě spravit?
Ne.
Proč na mě ti mozkomorové působí hůř než na ostatní?
Mozkomorové patří k nejohavnějším tvorům na světě.
Živí se každým dobrým pocitem, každou šťastnou vzpomínkou,
až ti nezbude absolutně nic než ty nejhorší zážitky.
Ty nejsi slaboch, Harry.
Mozkomorové na tebe tak působí, protože jsi prožil hrůzy,
jaké si tvoji spolužáci sotva dokážou představit.
Nemáš se za co stydět.
-Mám strach, pane profesore. -Kdybys neměl, měl bych tě za hlupáka.
Naučte mě, jak s nimi bojovat.
Mozkomora ve vlaku jste zahnal.
Vždyť tam byl jen jeden.
-Ale zahnal jste ho. -Nepředstírám, že jsem odborník,
ale vzhledem k tomu, že o tebe mozkomorové jeví zájem,
měl bych tě něco naučit. Ale až po prázdninách.
Teď si musím odpočinout.
Poslední várka do Prasinek! Pospěšte si.
-Nechte mě! -Chytrý, Harry.
-Ale ne dost chytrý. -Kromě toho známe lepší způsob.
-Chci se dostat do Prasinek! -To víme.
Dostaneme tě tam.
-Ukážeme ti zkratku. -Jestli se uklidníš.
-Na zdraví. -Pusťte mě!
-Tak, Harry. -Přidej se k nám dospělejm.
Co to děláte?
-Co je to za pitomost? -"Co je to za pitomost?"
-To je tajemství našeho úspěchu. -Je nám líto ti ho dát.
Ale ty ho potřebuješ víc než my.
Georgi, buď tak laskav.
Slavnostně přísahám, že jsem připraven ke každé špatnosti.
"Pánové Náměsíčník, Červíček, Tichošlápek a Dvanácterák
mají čest vám předvést Pobertův plánek."
Hodně jim dlužíme.
Moment. To jsou Bradavice! A tohle...
-Ne! Je to vážně...? -Brumbál.
-V pracovně. -Chodí sem a tam.
To dělá často.
-Ta mapa ukazuje... -Každýho.
-Každýho? -Každýho.
-Každou minutu. -Každýho dne.
-Kde jste to vzali? -Ve Filchově kabinetu.
-V prváku. -Z Bradavic vede
-7 tajnejch chodeb. -Doporučujeme ti tuhle.
-Chodbu jednooký čarodějnice. -Zavede tě do Medovýho ráje.
Ale pospěš si, jde sem Filch.
A až skončíš, jen na něj klepni a řekni:
"Neplecha ukončena." Jinak by si v něm mohl číst každej.
Je to prý nejstrašidelnější dům v Británii. To už jsem říkala?
Dvakrát.
Nechceš jít kousek blíž?
Ke Chroptící chýši.
Abych pravdu řekl, ani snad ne.
Ale ale. Kdopak to tu je?
Hledáte svůj vysněnej domov?
Není to moc nóbl? Nespíte doma všichni v jednom pokoji?
-Drž hubu, Malfoyi. -To nebylo zdvořilý.
Je na čase Weasleyánka naučit, jak se chovat k lepším lidem.
-Snad tím nemyslíš sebe? -Jak to se mnou mluvíš?
Špinavá mudlovská šmejdko!
Kdo je to?
-Dělejte něco! Pitomci! -A co?
Copak, Malfoyi? Ztratils lyže?
Uhni mi z cesty!
Uhni!
Malfoyi! Počkej!
Harry!
Zatraceně, Harry. Nahnal jsi mi strach.
Ty mizerové! O Pobertově plánku mi nikdy nic neřekli.
Harry si ho nenechá. Odevzdá ho profesorce McGonagallové.
-Že jo? -To určitě. A neviditelnej plášť k tomu.
Podívejte. Madam Rosmerta.
-Ronova favoritka. -To není pravda!
-Paní profesorko! -Korneliusi!
Dovolíte, pane ministře?
-Hagride. -Promiňte.
Rosmerto, doufám, že obchody kvetou.
Kvetly by mnohem víc, kdyby ministerstvo do mý hospody
-obden neposílalo ty mozkomory! -Pátráme...
-Pátráme po uprchlém vrahovi. -Sirius Black v Prasinkách!
Co by tu hledal?
-Harryho Pottera. -Harryho Pottera?
Pojďte.
Harry!
-Nezletilý kouzelníci sem nesměj. -Zavřete ty dveře!
-Taková nezdvořilost. -Tupý hlavy.
-Tupý hlavy? -To je drzost!
-Co si o sobě myslí? -Drzouni!
Nikdo nepůjde do hospody, když se bojí, že ho tam vyděsí k smrti.
Profesor Brumbál tady o žádné mozkomory nestojí, ujišťuji vás.
Tak mi povězte, o co jde.
Před lety, když si Harryho rodiče uvědomili, že jim jde o život,
začali se schovávat. Málokdo věděl, kde jsou.
Ale Black ano. A ten to řekl Vy-víte-komu.
Nejen že zavedl k Potterovým Vy-víte-koho,
ale také zabil jednoho z jejich přátel, Petera Pettigrewa!
-Petera Pettigrewa? -Malý tlustý kluk.
-Běhal za Siriusem Blackem. -Pamatuju.
Visel na Jamesovi a Siriusovi.
-A co se stalo? -Peter chtěl varovat Potterovy,
a málem se mu to podařilo, a přitom narazil na Siriuse Blacka.
Black byl surovec. Nejen že Pettigrewa zabil,
on ho zničil!
Jeden prst. To je všechno, co z něj zbylo! Nic víc!
Black sice Potterovy nezabil, ale může za to,
-že jsou mrtví! -A teď chce dokončit, co začal.
-Tomu nevěřím. -A to ještě není to nejhorší.
-Co může být horší? -Sirius Black byl
a dodnes zůstává
kmotrem Harryho Pottera.
Rone, podívej!
-Promiňte! S dovolením. -Veselý Vánoce.
Harry, co se stalo?
Byl to jejich přítel
a zradil je.
Byl to jejich přítel!
Doufám, že mě najde.
Až mě najde, budu připravenej.
Až mě najde, zabiju ho!
Harry.
Tady jsi.
Určitě to chceš zkusit? Je to pokročilé kouzlo.
Přesahuje rámec tvé kouzelnické úrovně.
Určitě.
Dobře, vše je připraveno.
To kouzlo se jmenuje Patronovo zaklínadlo.
Slyšels o něm?
Ne?
Patron je pozitivní síla. Kouzelníka, který ho vyčaruje,
chrání jako štít, který mozkomor vysává místo něho.
Aby ale fungoval, musíš mít nějakou vzpomínku.
Ne ledajakou, ale velice šťastnou a silnou vzpomínku.
Dokážeš to? Ano? Tak dobře.
Zavři oči.
Soustřeď se.
Pátrej v minulosti.
Máš vzpomínku?
Nech ji, ať tě naplní.
Ztrať se v ní.
A pak vyslov zaklínadlo. Expecto patronum.
-Expecto patronum. -Výborně.
Můžeme? Připrav si hůlku.
Expecto patronum!
Expecto... Expecto...
Expect...
Prober se. No tak, posaď se. Zhluboka dýchej.
Nečekal jsem, že se ti to povede napoprvé.
To by byl zázrak. Na, sněz to. Uleví se ti.
-Hnusnej mozkomor. -Ale ne.
To byl bubák, Harry.
Pravý mozkomor by byl horší. Mnohem horší.
Pro zajímavost, na cos myslel?
-Jakou vzpomínku sis vybral? -Jak poprvé letím na koštěti.
Tak to nestačilo. Ani zdaleka.
Mám ještě jednu. Ale není úplně šťastná.
Nebo je.
Nikdy jsem nebyl šťastnější.
-Ale je to složité. -Je silná?
Tak ji zkusíme. Připraven?
Jen do toho.
Expecto patronum!
Výborně, Harry.
-Myslím, že pro dnešek mám dost. -Ano. Posaď se.
Sněz tohle, to pomáhá.
Jen abys věděl, Harry,
myslím, že ani tvůj otec by to nesvedl líp. A to
už je něco.
Myslel jsem na něj
a na mámu.
Viděl jsem je.
Mluvili na mě.
Jen mluvili.
To byla ta vzpomínka.
Ani nevím, jestli je skutečná.
Ale je nejlepší, co mám.
-Nádherný den. -Paráda.
Pokud tě někdo neroztrhal.
O čem to mluvíš?
-Ronald ztratil svoji krysu. -Neztratil!
-Tvůj kocour ji zabil! -Nesmysl.
Víš, jak se ta její krvelačná bestie
pořád plíží kolem. A Prašivka zmizela!
Možná by sis měl líp hlídat svoje mazlíčky.
-Zabil ji tvůj kocour! -Ne ne.
-Jo jo. -Ne.
Tak jak šlo to slyšení, Hagride?
Nejdřív všichni členové komise mleli o tom,
proč tam jsme.
Pak jsem jim řek já, že je Klofan
dobrej hipogryf, jak si furt čistí peří.
Pak si vzal slovo Lucius Malfoy. To si umíte představit.
Tvrdil, že je Klofan nebezpečná bestie,
která vás zabije.
A pak?
Pak navrhnul nejhorší trest.
-Dali ti padáka? -Ne, padáka mi nedali.
Klofana odsoudili k smrti!
Pavouci...! Pavouci! Chtějí, abych stepoval.
-Já nechci stepovat! -Tak jim to pověz, Rone.
Jo. Povím jim to. Zejtra jim to povím.
-Peter Pettigrew? -Malý tlustý kluk.
-Pořád běhal za Siriusem Blackem. -Black byl surovec.
Nejen že Pettigrewa zabil, on ho zničil!
-Zhasni to světlo! -Pardon.
-Dávej pozor, chlapče. -My chceme spát!
Neplecha ukončena. Nox!
Potter.
Jak to, že se v noci potulujete po chodbách?
Jsem náměsíčný.
Podobáte se svému otci.
Byl také tak neuvěřitelně arogantní, když se naparoval.
Můj otec se nenaparoval! A já taky ne!
Ocenil bych, kdybyste dal svou hůlku dolů.
Co máte v kapsách?
Co je to?
-Kus pergamenu. -Vážně? Rozložte ho.
Odhal svá tajemství.
Čtěte.
"Pánové Náměsíčník, Červíček, Tichošlápek a Dvanácterák
se poroučí profesoru Snapeovi a..."
Pokračujte.
"A žádají ho, aby nestrkal svůj dlouhý nos do cizích záležitostí."
-Cože, vy drzý malý... -Profesore!
Ale ale... Lupin.
Procházíte se při měsíčku, co?
Harry, v pořádku?
To se ještě uvidí.
Právě jsem panu Potterovi zabavil poněkud zvláštní předmět.
Podívejte se. Mělo by to spadat do vaší odbornosti.
-Evidentně je plný černé magie. -O tom vážně pochybuji.
Řekl bych, že je to jen pergamen, který má urážet každého,
kdo se ho pokusí přečíst. Nejspíš je koupený u Taškáře.
Každopádně ho prozkoumám, neukrývá-li nějaká tajemství.
Jak sám říkáte, spadá to do mé odbornosti.
Harry, pojď se mnou, prosím. Profesore, dobrou noc.
Jsi hluchej? Zhasni to světlo!
Pojď dál.
Nedokážu si představit, jak se ti tenhle plánek dostal do rukou,
ale upřímně řečeno jsem ohromen, žes ho neodevzdal.
Nenapadlo tě, že v rukou Blacka
by se stal vodítkem k tobě?
-Ne. -Ne, pane.
Tvůj otec se taky nikdy moc neohlížel na předpisy,
ale on a tvá matka obětovali život, aby zachránili tvůj.
Když jejich oběť dáváš v sázku, touláš se bez ochrany,
přestože se tu potlouká uprchlý vrah, tak jim špatně oplácíš.
Víckrát už tě krýt nebudu.
Ano, pane.
Chci, aby ses vrátil do ložnice a zůstal tam.
A nikde se netoulej. Kdyby ano, poznám to.
Pane profesore, mám dojem, že ten plánek moc nefunguje.
Před chvílí ukázal, že na hradě je někdo, kdo už je mrtvý.
Vážně? A kdopak to byl?
Peter Pettigrew.
To není možné.
Viděl jsem to.
Dobrou noc, profesore.
Otevřete svou mysl! Musíte se dívat dál!
Umění čtení z křišťálové koule spočívá v projasnění vnitřního oka.
Teprve pak můžete vidět. Zkuste to znovu.
Tak co tu máme?
Můžu to zkusit já?
Smrtonoše, možná.
Moje milá, od chvíle, kdy jsi přišla do mé třídy,
jsem cítila, že pro vznešené umění jasnovidectví
nemáš předpoklady.
Vidíš tohle? Jsi možná mladá, ale srdce, které ti bije v prsou,
je uschlé jako srdce staré panny. Tvá duše je vyschlá jako knihy,
na nichž tak přezoufale lpíš.
Řekla jsem něco špatně?
Hermioně přeskočilo. Předtím to taky neměla v hlavě v pořádku,
ale teď už to na ní každej vidí.
Počkej.
-Tohle bychom měli vrátit. -Já už zpátky nejdu.
-Jak myslíš. Zatím. -Ahoj.
Harry Potter.
-Paní profesorko. -On se v noci vrátí.
Prosím?
Ten, kdo zradil své přátele, v jehož srdci je vražda,
se v noci osvobodí.
Bude prolita nevinná krev
a služebník i pán znovu spojí své síly.
Moc se omlouvám. Říkals něco?
Ne.
Nic.
Nechce se mi uvěřit, že Klofana zabijou.
-A bude hůř! -Otec mi slíbil,
že si hlavu toho hipogryfa můžu nechat.
-Hele. -Přišli jste se podívat?
Ty odpornej smradlavej malej švábe!
Hermiono, ne!
On za to nestojí.
Není ti nic, Malfoyi?
-Mizíme! -Nikomu ani slovo, rozumíte?
-To bylo dobrý. -Dobrý? Senzační!
Podívejte na něj. Miluje vůni stromů a vítr.
Tak proč ho nenecháme běžet?
To nejde, Brumbál by pak měl problémy. Přijde sem dolů.
Chce bejt se mnou,
až na to dojde.
To je báječnej chlap, ten Brumbál. Báječnej.
-My s tebou zůstaneme. -Tak to teda ne!
Myslíš, že chci, abyste to viděli? Ne!
Dopijte si čaj a běžte. Jo, eště než půjdeš, Rone...
Prašivko! Ty žiješ!
-Hlídej si líp svý zvířata. -Myslím, že někomu dlužíš omluvu.
Jo. Jen co Křivonožku uvidím, omluvím se mu.
Myslím mě!
Propána, co to bylo?
Hagride!
Kruci!
Je pozdě. Stmívá se. Neměli byste tu bejt.
Esli vás někdo takhle pozdě uvidí, budete mít malér!
Zvlášť ty, Harry! Jo, hned jsem u vás!
Honem!
Hagride!
-Dopadne to dobře, věř mi. -Běž!
-To je vřes, tamhleto? -Všude na stráních.
-Na stráních... Hagrid. -Profesore.
Pane ministře. Račte dál.
Postavím na čaj.
Tak tedy, pánové,
věnujme se tomu, proč tu jsme.
Komise pro likvidaci nebezpečných tvorů rozhodla,
že hipogryf jménem Klofan
má být dnešního dne při západu slunce neprodleně popraven.
Co je?
Jako bych viděla...
-To nic. -Jdeme!
Klofan nechtěl nikomu ublížit.
Ne.
Kousla mě! Prašivko!
Rone. Rone!
-Rone! -Prašivko! Vrať se!
Počkej!
-Prašivko! Tys mě kousla! -Harry, víš, co je to za strom?
To není dobrý. Rone, uteč!
Harry! Hermiono! Utečte!
To je Smrtonoš!
-Harry! -Drž se, Rone!
Harry!
-Pomoc! -Rone!
-Rone. Rone. -Rone!
Pojď!
Uhni!
Pozor!
Harry!
-Promiň. -To nic.
-Kam myslíš, že to vede? -Tuším to.
Doufám, že se mýlím.
Jsme v Chroptící chýši, že ano?
Pojď.
Rone!
-Rone! Jsi zraněný? -Ten pes! Kde je?
Harry! Je to past! On je ten pes! Je to zvěromág!
Jestli ho chcete zabít, musíte zabít i nás!
Ne. Dnes zemře někdo jiný!
To budeš ty!
Chceš mě zabít, Harry?
Expelliarmus!
Ale ale, Siriusi. Vypadáš trochu omšele, nemyslíš?
Konečně se v těle odráží šílenství duše.
O šílenství duše ty přece víš nejvíc, že ano, Remusi?
-Našel jsem ho. -Ano.
-Je to on. -Chápu.
-Zabijme ho! -Ne! Já vám věřila!
A vy jste byl celou dobu jeho přítel.
Je to vlkodlak! Proto vynechával hodiny.
Jak dlouho už to víš?
-Co nám Snape dal ten úkol. -Hermiono,
jsi nejchytřejší malá čarodějka, jakou jsem kdy poznal.
Dost řečí, Remusi! Zabijme ho!
-Počkej! -Už jsem čekal dost!
Dvanáct let
v Azkabanu!
Dobrá. Zabij ho.
Ale počkej ještě chvíli. Harry má právo vědět proč.
Já vím proč.
Zradil jste moje rodiče.
-To kvůli vám jsou mrtví! -Ne, Harry, to nebyl on.
Někdo tvoje rodiče zradil.
Byl to ale někdo, koho jsem až donedávna považoval za mrtvého.
-Tak kdo to byl? -Peter Pettigrew!
Je v téhle místnosti! Právě teď!
Vylez, Péťo!
-Pojď, budeme si hrát! -Expelliarmus!
Pomsta je sladká.
Doufal jsem, že tě dopadnu právě já.
Severusi...
Říkal jsem Brumbálovi, že pomáháš starému kamarádovi na hrad.
-Tady je důkaz. -Geniální, Snape.
Zapojil jsi svůj pronikavý rozum a opět jsi dospěl k nesprávnému závěru.
Teď nás omluv, musíme s Remusem dořešit
-jistou záležitost. -Dej mi záminku. Já tě prosím.
-Severusi, nebuď hlupák. -Nic jiného být neumí.
-Buď zticha! -Ty buď zticha!
Hádají se jako staří manželé.
Proč si nejdeš hrát se svým chemickým nádobíčkem?
Mohl bych tě zabít.
Ale proč upírat mozkomorům tu radost? Tolik touží se s tebou setkat.
Viděl jsem snad záchvěv strachu?
Ano, mozkomorův polibek. Můžeme se jen domýšlet, jaké to je.
Jen přihlížet je prý téměř nesnesitelné, ale já to rád vydržím.
Severusi, prosím.
Až po vás.
Expelliarmus!
-Harry! Cos to udělal? -Napadls učitele!
-Kdo byl Peter Pettigrew? -Chodil s námi do školy.
Měli jsme ho za přítele.
-Ne. Je mrtvý. Vy jste ho zabil! -Nezabil ho.
Také jsem si to myslel, dokud jsi ho neviděl na plánku.
-Ten plánek lhal. -Nikdy nelže!
Pettigrew žije! A je tady!
-Já? Je to blázen! -Ty ne! Tvoje krysa!
-Prašivka žije v naší rodině... -Dvanáct let!
Hodně dlouhý život pro obyčejnou krysu!
-Nechybí jí náhodou prst? -No a co?
-Z Pettigrewa našli jen jeho... -Prst!
Ten hnusák si ho uřízl, aby to vypadalo, že je mrtvý!
-A potom se proměnil v krysu! -Dokažte to.
-Dej mu ji, Rone. -Co s ní chtějí udělat?
Prašivko!
Nechte ji být! Neubližujte jí! Co to děláte?
Remus?
Sirius?
Přátelé moji!
Harry! Tolik se podobáš otci.
-Byli jsme nejlepší kamarádi. -Jak se opovažuješ?
Jak se před Harrym opovažuješ mluvit o Jamesovi?
-Prodals Jamese a Lily Voldemortovi, že? -Já jsem nechtěl!
Pán zla má zbraně, o jakých se ti nesnilo!
Popravdě, Siriusi, co bys dělal ty? Co bys dělal ty?
Raději bych zemřel, než abych zradil své přátele!
Harry! James by mě nenechal zabít!
Tvůj táta by mě ušetřil. Prokázal by mi milosrdenství!
Měl jsi vědět, že když tě nezabil Voldemort, zabijeme tě my!
Ne!
-Harry, tenhle chlap je... -Já vím.
Odvedeme ho na hrad.
-Bůh ti žehnej, chlapče. -Pusťte mě!
Řekl jsem, že vás odvedeme na hrad.
Pak si vás můžou odvést mozkomorové.
To kousnutí mě mrzí. Asi to trochu bolí.
Trochu? Málem jste mi ukousl nohu!
Šel jsem po té kryse.
Normálně mám jako pes úplně zlatou povahu.
James nejednou navrhoval, abych se proměnil natrvalo.
S ocasem bych se smířil, ale ty blechy, to je hrůza.
To bude dobrý.
-Měl bys jít. -Ne. Nedělej si starosti.
Běž, já s ním zůstanu.
Běž ty, já s ním zůstanu.
-Dobrý? -Dobrý. Běž.
-To musí bolet. -Bolí to tak,
že mi ji možná useknou.
Madam Pomfreyová to spraví.
Na to je už pozdě. Budou ji muset useknout.
Je to nádhera, co?
Nikdy nezapomenu na to, jak jsem těmi dveřmi procházel poprvé.
Bude hezké zase si to zopakovat i jako svobodný člověk.
Zachoval ses k němu velkomyslně.
Nezaslouží si to.
Táta by nechtěl, aby se z jeho dvou nejlepších kamarádů stali vrazi.
Když zemře, tak pravda zemře s ním.
Když bude žít, jste volný.
Proměňte mě v tlustočerva! Cokoli, jen ne mozkomory!
Rone! Nebyl jsem tvůj kamarád? Že jim nedovolíš,
aby mě dali mozkomorům? Byl jsem tvoje krysa!
A ty, děvče moje. Taková chytrá! Přece je nenecháš, aby...
Možná to nevíš, Harry,
ale když ses narodil, rodiče chtěli, abych ti šel za kmotra.
Já vím.
Pochopím, jestli raději zůstaneš u tety a u strýčka,
ale kdybys někdy chtěl jiný domov...
Můžu bydlet u vás?
To já jen tak. Pochopím, když se ti nebude chtít.
Harry!
Remusi, kamaráde, měl jsi dnes večer svůj lektvar?
Nezapomeň, že jsi především člověk! Tady v srdci jsi pravý ty.
Nezáleží, v jakém jsi těle!
Expelliarmus!
Harry!
Remusi!
Utečte!
-Pojďte. -Počkejte!
Hermiono, ne! Nedělej to...
Profesore?
Profesore Lupine?
Hodnej pejsek.
Tady jste, Pottere!
Siriusi!
Vraťte se, Pottere!
Siriusi!
Ne! Siriusi!
Expecto patronum!
Harry?
Viděl jsem tátu.
Cože?
Zahnal ty mozkomory.
Viděl jsem ho za jezerem.
Chytili Siriuse.
Mozkomorové mu chtějí dát polibek.
-Chystají se ho zabít? -Něco mnohem horšího.
Mnohem horšího.
Chtějí mu vysát duši.
Musíte je zarazit!
-Mají nepravého! -Je to tak. Sirius je nevinný!
-Udělala to Prašivka! -Prašivka?
Moje krysa, pane.
Vlastně to není krysa. Tedy byla to krysa. Patřila mému bratrovi.
-Pak mu ale dali sovu. -Jen my známe pravdu.
-Věřte nám. -Věřím vám, slečno.
Slovo třináctiletých kouzelníků bohužel málokoho přesvědčí.
Hlas dítěte, ač upřímný a pravdivý,
nepůsobí na toho, kdo zapomněl, jak mu naslouchat.
Tajemná věc, ten čas.
Mocná.
Pro toho, kdo si s ním zahrává, nebezpečná.
Sirius Black je v nejvyšší cele Temné věže.
Pravidla znáte, slečno.
Nikdo vás nesmí vidět.
Uděláte dobře, když se vrátíte před posledním úderem zvonu.
Kdyby to nevyšlo, mělo by to strašné důsledky.
Když uspějete,
zachráníte víc než jeden nevinný život.
Tři obrátky by měly stačit.
Mimochodem,
jsem-li na pochybách, vyplatí se začít tím, že se vracím ve vlastních stopách.
Zlomte vaz.
Co to sakra mělo znamenat?
Promiň, Rone, ale nemůžeš chodit.
Co se to stalo?
-Kde je Ron? -Je půl osmé.
Kde jsme byli o půl osmé?
Nevím. Na cestě k Hagridovi.
Poběž! A nikdo nás nesmí vidět.
Hermiono!
Hermiono, počkej!
Řekneš mi, co to vlastně děláme?
-Taky jste se přišli podívat? -Ty smradlavej malej švábe!
To jsme my.
Hermiono, ne! Nestojí za to.
Tohle není normální.
Tohle je obraceč času, Harry.
Dala mi ho McGonagallová.
Takhle jsem celý rok stíhala všechny předměty.
-My jsme se vrátili v čase? -Ano.
Brumbál chtěl, abychom se vrátili do této chvíle.
Stalo se něco, co chce změnit.
Dobrá rána.
Díky.
Malfoy jde sem!
-Počkejte na mě! -Nikomu ani slovo!
Já tu mudlovskou šmejdku dostanu!
-To bylo dobrý. -Dobrý? Senzační!
Pojďte, musíme k Hagridovi.
Hele, Klofan ještě žije!
Samozřejmě.
Vzpomínáš, co říkal Brumbál?
Pokud uspějeme, můžeme zachránit víc než jeden život.
Tak jdeme!
To je báječnej chlap, ten Brumbál.
Už jdou. Musím sebou hodit.
Popletal musí Klofana vidět, než ho ukradneme.
Jinak by si myslel, že ho pustil Hagrid.
Prašivko! Ty žiješ!
-Dej na ni pozor. -To je Pettigrew.
-To nejde! -Zradil moje rodiče.
-To tu mám jen tak sedět? -Ano! Musíš!
Harry, jsi v Hagridově srubu.
Když tam vrazíš, budou myslet, žes zešílel.
Zahrávat si s časem není jen tak.
Nikdo nás nesmí vidět.
Pamatujete si tohle místo ze svých školních let?
Popletal jde.
Proč ještě nejdeme?
Zbláznila ses?
To bolelo!
Promiň.
Vycházíme zadními dveřmi. Pojď!
Takhle vážně vypadají moje vlasy zezadu?
Co je?
Jako bych viděla...
-To nic. -Jdeme!
Běž, Harry!
Ztraťte se! Zmizte!
Pane ministře, myslím, že bych to měl také podepsat.
Dobře. Možná by to opravdu bylo užitečné.
Tak, Klofane! Pojď honem! Pojď s námi! Dělej!
Zkoušej to dál! Honem, pospěš si!
Klofane! Dělej, pospěš si!
-Stačí jméno. -Je to dost dlouhé jméno.
Pospěš si, Klofane.
No tak, Klofane!
Pojď si pro dobrou mrtvou fretku!
-Tak pojď. Tady je! Dělej, Klofe! -Pojďte za mnou, pane ministře.
-Podívejte se. -Kam?
-Vidíte za těmi skalami? -Co tam mám vidět?
Profesor Dippet nechal ten vřes vysadit, když tu byl ředitelem.
-Ovšem. -A všechny ty jahody, vidíte?
-Pojď, Klofane! Dělej! -Žádné jahody nevidím.
-Tamhle. -Ale kde?
-Tamhle. -Tudy.
-Ať už je to za námi. -Dobře.
Ale kde je?
Teď jsem to zvíře viděl!
-Kde je? -To je neuvěřitelné!
Klofane.
No tak, Brumbále! Někdo ho evidentně pustil!
-Hagride. -Klofane.
Nemyslím, že vás z toho pan ministr podezírá, Hagride.
Jak byste také mohl? Byl jste celou dobu s námi.
-Ovšem. -No dobře.
Musíme prohledat pozemky!
Prohledejte třeba oblohu.
Zatím bych si dal šálek dobrého čaje nebo sklenici brandy.
Pane popravčí, vaše služby už nebudeme potřebovat.
Děkuji.
V tomhle domě mají všechny sklenky hluboký dno.
-Pojď. -Tudy.
Tudy, honem.
-A co teď? -Zachráníme Siriuse.
-Jak? -To zatím nevím.
-To je Lupin. -Immobulus!
A tamhle jde Snape.
Musíme počkat.
Tak počkáme.
-Aspoň někdo se dobře baví. -Jo.
-Hermiono? -Ano?
Předtím, dole u jezera, když jsem byl se Siriusem,
někoho jsem zahlédl.
A ten někdo zahnal mozkomory.
Pomocí Patrona.
Snape říkal Brumbálovi,
že Patrona dokáže vykouzlit jen opravdu mocný čaroděj.
Byl to můj táta.
To táta vyčaroval toho Patrona.
-Ale, Harry, ten je... -Mrtvý, já vím.
Jen říkám, co jsem viděl.
Už jdeme.
Vidíš, jak se mnou Sirius mluví?
-Zve mě, abych s ním bydlel. -Skvělý.
Až bude volný, už se nebudu muset vrátit k Dursleyovým.
Budeme spolu.
Můžeme bydlet na venkově,
někde, kde je vidět obloha.
Po těch letech v Azkabanu by se mu to líbilo.
Harry!
Utečte!
Jdeme na to!
-Co to děláš? -Zachraňuju ti život!
Díky.
-Skvělý. Teď půjde po nás! -Na to jsem nepomyslela. Utíkej!
To byla hrůza.
Profesor Lupin má dnes vážně těžkou noc.
Sirius! Poběž!
-To je děsný. -Neboj se.
Můj táta přijde. Vyčaruje Patrona.
Každou chvíli.
Přímo sem! Uvidíš!
Harry, nikdo nepřijde.
Neboj se. Přijde, uvidíš!
-Sirius. -Vždyť umíráte.
Oba dva.
Harry!
Expecto patronum!
Mělas pravdu, Hermiono.
Nebyl to táta, koho jsem viděl. Byl jsem to já!
Viděl jsem sám sebe vykouzlit Patrona.
Věděl jsem, že to dokážu.
Už jsem to jednou dokázal!
-Dává to smysl? -Ne!
Nechci ale...
Bombarda!
Za tohle vám budu nadosmrti vděčný.
Oběma.
-Chci jít s vámi. -Možná jindy.
Můj život teď bude příliš nevypočitatelný.
A navíc...
-Ty patříš sem. -Ale jste nevinný.
A ty to víš.
To prozatím bude stačit.
Asi už se ti zajídá to slyšet,
ale hrozně se podobáš otci.
Až na ty oči.
-Ty máš... -Ty mám po matce.
Je kruté, že jsem s Jamesem a s Lily strávil tolik času, a ty tak málo.
Ale pamatuj.
Ti, které milujeme, nás nikdy neopustí.
A vždycky je najdeš...
...tady.
Ty jsi vážně moc chytrá malá čarodějka.
Musíme jít!
-Tak co? -Je volný. Vyšlo to.
Co vyšlo?
Dobrou noc.
Kde jste se tam vzali?
Mluvil jsem s vámi tamhle. A teď jste tamhle.
-O čem to mluví, Harry? -Nevím.
Rone, jak někdo může být na dvou místech najednou?
Ahoj, Harry.
Viděl jsem tě přicházet.
Už jsem vypadal i hůř.
-Vyhodili vás. -Ne.
Dal jsem výpověď.
Výpověď? Proč?
Někdo zřejmě prozradil pravou povahu mé nemoci.
Zítra touhle dobou začnou přilétat sovy a rodiče nebudou chtít,
aby někdo jako já učil jejich děti.
-Ale Brumbál... -Brumbál už pro mě riskoval dost.
Krom toho, lidé jako já jsou...
Řekněme jen, že už jsem na to zvyklý.
Proč se tváříš tak nešťastně?
Nic jsme nedokázali.
-Pettigrew utekl. -Nic jsme nedokázali?
Dokázali jste úžasné věci. Pomohli jste odhalit pravdu.
Zachránili jste nevinného člověka.
Dokázali jste toho spoustu.
Jestli jsem na něco pyšný,
tak na to, kolik ses toho naučil.
A protože už nejsem učitel,
necítím žádné výčitky svědomí, když ti tohle vracím.
Teď se s tebou rozloučím, Harry.
Určitě se ještě uvidíme.
Zatím...
Neplecha ukončena.
Nechte toho! Nebo to odnesu nahoru, jestli se neuklidníte.
Harry!
Kdes k tomu přišel?
Můžu ho vyzkoušet? Samozřejmě až po tobě.
-O čem to mluvíte? -Přestaňte!
Pusťte ho sem. Já to nechtěl otevřít.
Bylo to mizerně zabalený. Přinutili mě.
Nepřinutili.
-Kulový blesk. -Nejrychlejší koště na světě.
Pro mě?
-Kdo ho poslal? -Nikdo neví.
Tohle přišlo s tím.
-Tak pojď, Harry. -Zkus ho!
Lumos.
Slavnostně přísahám, že jsem připraven ke každé špatnosti.
HARRY POTTER A VĚZEŇ Z AZKABANU
Neplecha ukončena.
Nox.