- Primesc ceva pe sonar ! - Ce e ?
Un semnal puternic de sub substrat.
- O scurgere de ulei ? - Încă analizez.
Pare să fie... Sună ca...
Nişte ciocănele !
MOŞ CRĂCIUN CAUTĂ CRĂCIUNIŢĂ
Haideţi să patinăm ! Haideţi !
- Vin direct spre noi ! - Du-ne la Elfcon 3.
Du-ne la Elfcon 3.
- Nu se opresc. Du-ne la Elfcon 2 ! - Să mergem la Elfcon 2 !
- Avem o potârniche într-un păr. - Da.
Du-ne la Elfcon 1. Să trecem în modul silenţios.
- Mişcaţi-vă mai repede ! - Suntem la Elfcon 1.
- L-am pierdut. - Cum adică ?
Stai ! Ce nai...
Domnule, ascultaţi asta !
- Află de unde vine muzica. - Am înţeles !
Moşule, am prins-o pe radar.
- Ce mai e ? - S-a oprit !
Chiar la refren !
Să nu sufli o vorbă despre asta !
Poate ar trebui să spunem despre Smokey Robinson. Părerea mea !
Suntem la Elfcon 4. Suntem în siguranţă.
Curtis, îţi iau căşti de Crăciun. Gata, să ne reapucăm de treabă.
Curtis, ai 900 de ani. Maturizează-te !
Bernard !
Ştii că n-am încălcat nicio regulă din manualul lui Moş Crăciun.
Manualul... Curtis, şi la budă îl iei cu tine ?
Îi încurajează pe spiriduşi să asculte muzică.
Îi face mai creativi, mai productivi şi mai atenţi. Păzea !
- E-n regulă. - Să mergem !
- E teafăr ? - Da, Moşule !
Mamă ! O să-i rămână un semn.
Ăla e Fulger ? Seamănă cu Ţanţoşu'. Cine e ?
Era Chet. Unul dintre renii noştri ucenici.
Sper că e abia la început. Frumoasă căzătură !
- Curtis, când ai de gând să-i spui ? - Nu acum.
E frig rău, Charlie, cum de nu îngheţi ?
Să vezi ce frig e unde stă tata. E...
Nu te jena. Şi ai mei sunt divorţaţi, nu-i cine ştie ce.
- De ce nu vorbeşti despre el ? - Nu vrea el. E complicat.
- E cumva spion sau ceva ? - Nu...
Lucrează cu jucării şi cu... omuleţi.
Cu copii.
- Ne apucăm odată de treabă ? - Sigur.
Charlie, e periculos. Putem fi prinşi în orice clipă.
- Mi se pare palpitant. - S-ar putea să nu scap cu viaţă.
Aşa că, în caz că nu ne mai vedem...
Eşti bine ?
- Aproape am terminat. - Bine, nu plec.
- Bună ziua, Charlie. - Bună ziua, dnă directoare Newman.
- Încearcă acum. - Da, slavă Domnului, merge !
Bine, gata. Uite ce ne trebuie.
Mai punem un bolţ pe flanşa aia şi e gata pentru Crăciun. Bravo !
Excelent a ieşit suspensia, sunteţi originali, bravo !
- Vrei un fursec, Moşule ? - Dacă vreau un fursec ? Sigur !
Ce-i proaspăt ? Dulce, ca tine !
Alexander, să chibzuim. Scoate-i pălăria.
- Prea mare contragreutatea ! - Mersi, Moşule, eşti cel mai tare !
De-asta am burta mare, să nu mă răstorn.
Joey ! Cum merge treaba cu beteala antistatică ?
Prieteni, Moşu' vrea să vadă noua beteală !
Aş putea urca la voi, să vă învăţ minte.
- Sau am putea ieşi la un fotbal. - Da !
Curtis, trebuie să-i spui imediat !
Ştiu şi eu... E atât de fericit în clipa asta !
Şi de ce e musai să-i spun eu ?
Eu sunt şeful, nu dau veşti proaste. Ăsta-i un avantaj al vechimii mele.
Acum, du-te să-i spui !
Hai, cotlet de porc, arată ce poţi !
Pe cine faci tu cotlet, carne tocată ?
Carne tocată ? Vrei să vorbim urât ? Aşa o să facem.
- Dar mai întâi, trec la atac. - Fiţi gata !
- Vin după tine, amice ! - Şapte lebede ce-noată !
Şase gâşte clocesc !
- Cinci inele aurite ! - Porniţi !
La cine e mingea ? O văd, daţi-mi drumul !
E prea iute ! Se-nvârte ! Se mişcă ! Vă văd !
Şi s-ar putea să ajungă până la capăt !
Bubuie, bâjbâie, şovăie !
Vai, au făcut grămadă !
Bine, gata, aţi câştigat !
Nu sunteţi spiriduşi, ci vrăjitori !
Faci figura aia de-o mie de ori, dar tot nu mă aştept la ea.
Moşule, trebuie să stăm de vorbă.
Ciudat, nu ?
- Ieri îmi veneau, nu ? - O cacao fierbinte, Moşule !
Nu e momentul, Abby.
L-am trimis pe Năvală după nişte cacao braziliană.
- Care-i vestea proastă ? - Ce vrei să spui ?
Când aduci vorba de cacaua aia, de obicei ai veşti rele.
- Ce faci cu lista de răi şi buni ? - Nu eu sunt de vină.
Ci Charlie.
- Sheen ? Nu s-a cuminţit ? - Nu despre el e vorba.
Charlie al meu. Fiul meu ? E pe lista copiilor obraznici ?
- O fi vreo greşeală. - Noi nu greşim.
Îmi pare rău, Moşule. Te rog să mă scuzi.
Cum e posibil ? Asta încercaţi să-mi spuneţi tu şi Curtis ?
Bravo, i-ai spus, ce bine ! Să te îmbraci pentru şedinţă.
Nu pot, trebuie să plec să-l văd pe Charlie.
Secundule, spune-i acum !
Ce să-mi spună ? Hai, ziceţi odată !
- Moşule, e un moş. - Păi ăla-s eu.
Nu, vreau să zic că mai e un Moş Crăciun.
Poate n-ai observat, în perioada asta mallurile sunt pline de Moşi Crăciun.
Dar e vorba de altă clauză din contractul Moşului.
- Era deja una, dar e şi a doua. - Spune-i odată !
Când ultimul Moş a murit şi ţi-ai pus haina lui, ai găsit asta.
Da. "Cine poartă haina Moşului îi preia sarcinile." Cam aşa ceva.
Tot restul e deja istorie.
Se pare însă că spiriduşul secund, păstrătorul manualului,
a omis cel mai important detaliu din istoria Crăciunului !
- Am greşit o dată în 900 de ani. - Priveşte !
- Nu văd. - E mai bine acum ? Sau acum ?
- Dar acum ? Sau acum ? - Mă apropii... Nu văd nimic !
Văd, bine, acum văd. Aşa !
"Deţinătorul cărţii de vizită recunoaşte o femeie aleasă de el..."
"...iubire adevărată... ...nu e valabil în statul Utah."
"Taina sfintei căsătorii" ?!
- Trebuie să mă însor ! - Da, cu doamna Crăciun.
- Şi ce dacă nu vreau să mă însor ? - Vai de mine...
- Decrăciunizarea deja a început ! - "Decrăciunizarea" ?
Adică în clauza aia zice că, dacă nu mă însor,
încetez să mai fiu Moş Crăciun ?
Ce se întâmplă cu copiii ? Dar cu spiriduşii ?
Ce se alege de voi ?
Nu e totul pierdut. Mai ai timp să-ţi găseşti o soţie.
- Aşa... Cât timp mai am, Curtis ? - 28 de zile.
28 de zile... Trebuie să-mi găsesc nevastă până la Crăciun.
De fapt, până de Ajun.
- Înseamnă că s-a terminat ! - Nu ! Nu abandona speranţa !
Fiindcă dacă faci asta, trebuie să o abandonăm şi noi.
Crăciunul se complică.
Moşule ? Moşule ?
- Eşti atent la noi ? - Scuze, da.
În numele Tatălui Timp şi al consiliului de Figuri Legendare,
- ...îţi mulţumesc că ne-ai primit. - Ce loc frumos !
Să declarăm deschisă conferinţa sărbătorii de sfârşit de an.
- Zână Măseluţă. - Mulţumesc, Mamă Natură, colegi...
Propun iarăşi un nume nou pentru mine.
- Vai, te rog... - Cerule !
În trecut, ai respins "Omul-Măsea", "Tipul-Măsea" şi "Măsea".
- Fiindcă-s oribile. - Azi, propun Căpitanul Aţă Dentară.
- Simpatic... - Omul-Placă. Şi Roy !
Nu. Ce copil îşi pune dintele sub pernă pentru unul pe nume Roy ?
Zise unul în scutece, care le trage oamenilor săgeţi în fund !
Staţi că ştiu ! Ce ziceţi de ăsta ? Molarnatorul !
Molarnatorul... Îmi place. Îţi mulţumesc, Moşule !
- Votăm pentru "Molarnatorul" ? - Toată lumea e de acord ?
Bine. Se opune cineva ? Iepuraşul de Paşti ?
- Moş Ene ? - Ce s-a întâmplat ? Iar am aţipit ?
Schimbarea de nume pentru Zâna Măseluţă. Da sau nu ?
Nu, îmi pare rău.
Bun. Următorul subiect. Moşule ? Raportul !
Mai întâi, bun venit la Polul Nord. Mă bucur că sunteţi cu mine.
Cum ştiţi, e momentul anului pentru noi, deci avem treabă din plin.
Anul ăsta avem o mică problemă. Îl cunoaşteţi pe Charlie.
- Îl iubesc pe Charlie ! - Grozav copil !
- Bun băiat ! - Are dinţii buni !
Charlie a ajuns pe lista obraznicilor.
- Poftim ? - Am probleme cu timpul, căci...
Trebuie să fiu aici, dar trebuie să am grijă şi de Charlie.
Asta-i dilema oricărui părinte. Să împace şi munca, şi copiii.
- Toţi îşi pierd somnul pentru asta. - Mie-mi spui ?
Am 33.000 de copii. Toţi, la şcoli particulare.
Şi, colac peste pupăză, trebuie să mă însor până de Ajun.
- Ce ?! - Altfel nu mai sunt Moş Crăciun.
- Nu se poate ! - Decrăciunizarea a şi-nceput.
Ia stai puţin ! Chiar ai slăbit.
- Şi barba-i mai scurtă. Aşa e ? - Aşa e, aşa e !
Se pare că se numeşte "clauza doamnei Crăciun".
Nu glumi. Sunt mai veche ca El Niño.
Nu glumesc. Vreau să vă spun că trebuie să-mi găsesc nevastă în...
27 de zile, 20 de ore şi 17 minute !
Asta mi-e meseria.
- Staţi ! Cupidon, vino încoace ! - Ce vrei ?
Bagă-mi o ţepuşă şi o să mă-ndrăgostesc.
Întâi, că nu sunt ţepuşe, sunt săgeţi. Al doilea, că nu pot.
- De ce ? - Pe noi nu ne afectează.
Altfel îmi trăgeam eu singur una, găseam o fată şi demisionam de mult.
- Gata cu întrebările. - Nu poţi să nu mai fii Moş Crăciun !
- Nu vreau să nu mai fiu ! - Copiii sunt mai fericiţi cu tine.
- Are dreptate ! - Asta vreau să fac ! Dar ce mă fac ?
Păi nu poţi fi în acelaşi timp în două locuri.
Ba poate că da.
Toată lumea, eliberaţi încăperea. Mulţumesc, durează doar un minut.
Luaţi pauză de cacao. Luaţi o pauză lungă, odihniţi-vă.
Vreau să-i arăt Moşului nişte îmbunătăţiri ale pantografului.
Veniţi cu mine. Am triplat RAM-ul şi am reconfigurat circuitele.
Văd că ai externalizat alimentarea,
ca să foloseşti mai bine energia electromagnetică.
Nu, am pus-o acolo doar fiindcă dă bine.
Chiar aşa. Stai puţin... Ai triplat RAM-ul.
Curtis, înţeleg unde baţi. Nu intru în maşinăria aia.
Iar o copie a Moşului nu ne rezolvă problemele. Ar fi o jucărie.
- Şi spiriduşii s-ar prinde. - Ar fi însă o jucărie specială.
- Cum aşa, Curtis ? - I-am adăugat un circuit logic.
Duplicatul va arăta şi va gândi ca tine.
Când te vei ocupa de Charlie şi-ţi vei căuta o nevastă...
Moşul de jucărie se va topi în faţa şemineului meu.
- Nu, se va ocupa de treaba de-aici. - Mă ocup eu de treaba de-aici.
Dacă află spiriduşii că am făcut o schimbare... Nu, nu !
Nu maşinăria asta e soluţia.
- Hei, tu, dispari ! - Fuga, fuga !
Nu se poate mai bine de-atât !
Şi te asigur că nu te va durea deloc.
- Intru ! - Nu pot să văd aşa ceva !
- E perfect ! - Fiindcă ăsta sunt eu, Einstein.
- Moşule, te simţi bine ? - M-am curentat. Aşa trebuie ?
E gol-puşcă !
- Acoperă-l cu ceva. - E incredibil !
Aşa e.
Poate să vorbească ?
Alo ?
- Alo ? - Alo ?
- Ho, ho, ho ! - Ho, ho, ho !
- Nu ţi-a ieşit rău. - Nici ţie.
Nu ştiu de ce, dar îmi place de tine.
Îmi place de tine !
- Fii cu ochii pe el. Revin imediat. - Revine imediat.
- Bernard, te rog să mă ajuţi. - În ce fel ?
Trebuie să merg la Charlie.
Convinge-i pe spiriduşi că Moşul de jucărie sunt eu.
- L-ai văzut ? - Da.
Ţine spiriduşii departe de el şi spune-le că m-am schimbat.
Moşule, am dat de belea !
Numai tu poţi să-i convingi.
Nu o să-i mint pe spiriduşi !
Mi se pare că arată extraordinar !
Arată mai bine şi mai proaspăt decât oricând.
Acum are tenul mai suplu şi părul mai lucios.
Arată aproape ca o jucărie.
Şi mai ales, e foarte încântat de noua sa înfăţişare.
Aveţi grijă să nu vă holbaţi la el şi să nu rostiţi cuvântul "plastic".
Bine, mulţumesc. Asta e tot. Înapoi la treabă, vă rog.
Cometă, nu vreau să-l iau pe Ţanţoşu'.
Vreau să merg cu tine. De când nu ne-am plimbat doar noi doi ?
Te iubesc ! Iar Ţanţoşu' a mâncat prea multe mere aseară, ştii cum e.
- Înainte să pleci, uită-te la ceas. - Nu pot să merg nicăieri fără el.
- Am meşterit puţin la el. - E foarte frumos, Bernard.
- Îţi place ? - La nebunie, ai lucrat superb !
- Îţi măsoară magia. Acum e la 10. - Ar trebui să-mi ajungă.
Dar, de fiecare dată când îţi foloseşti magia, nivelul scade.
Moşule, dacă ajunge la zero, nu te vei mai putea întoarce la Pol.
Atunci să nu-l lăsăm să ajungă la zero !
Uită-te la mine.
Care e cel mai important lucru ?
- Să nu-l atingi pe Moşu' ? - Să te întorci la noi.
Mulţumesc. Cometă, te rog, potoleşte-te. Haide !
Nu e ca trasul la sanie. N-avem pachete şi oprim doar o dată.
Şi era să uit, mergem să-l vedem pe Charlie.
LICEUL SYCAMORE
- Scott ! Ţi-ai tuns barba ! - Da.
Vino încoace, uriaşule !
- Ai slăbit ceva. Ţii dietă ? - Nici n-ai idee !
Hai să mergem. Cum se face că ştii mereu când apare o problemă ?
Vă văd când dormiţi. Ştiu când sunteţi treji.
E o idee care mă sperie.
Ne facem griji pentru Charlie.
Face pozne tot mai mari. De data asta, a vandalizat şcoala.
- E un caz clasic de impulsivitate. - Îmi asum vina.
Hai, îi suntem părinţi amândoi.
- Unde e ? - În biroul directoarei Newman.
Newman... Asta mă face şi pe mine să vreau să vandalizez ceva.
- Bună ziua, dle Calvin, Laura, Neil. - Dră Newman.
Dnă directoare Newman.
Nu v-am văzut de la ultima belea a lui Charlie.
Am fost plecat cu serviciul.
Dacă aţi petrece mai mult timp cu fiul, ar fi mai puţine probleme.
Dar atunci nu aş mai avea plăcerea de a vă vedea pe dv.
Un duel între inteligenţe... Păcat că aţi venit neînarmat ! Scuzaţi-mă.
Bună dimineaţa, dnă directoare.
Dle Picardo, priveşte-mă în ochi. Ce vezi ?
- E întuneric şi frig. - E viitorul dumitale, dle Picardo.
Ţine-o tot aşa şi vei ajunge gunoier pe autostradă. Ai înţeles ?
- Ce ai de gând să faci ? - Să mă duc la ora de geometrie.
Drum bun !
Sfidează autoritatea şi nesocoteşte proprietatea şcolii.
- Voi fi nevoită să-l suspend... - Scuzaţi-mă.
Puteţi face o pauză ?
- Vreau să aflu ce l-a mânat. - Şi eu.
Charlie, ne facem griji pentru tine. Cred că vrei să atragi atenţia cuiva.
Ce te frământă ?
Dr Miller ? Neil, ai vreo idee ?
De fapt, am mai multe.
- Hai să comandăm o pizza. - Scott, nu eşti de ajutor.
Ascultam o serie nouă de înregistrări despre dezvoltarea copiilor.
Ştiţi care-i problema ? Scuză-mă, Neil.
Mai sunt patru săptămâni până la Crăciun.
Asta-i o sărbătoare în decembrie. Aţi văzut coridoarele şcolii ?
Nu poartă niciun semn al bucuriei pe care trebuie să o simtă copiii acum.
- Ce fel de şcoală conduceţi ? - O şcoală publică, dle Calvin.
O şcoală de vârf a acestui district, care cere multă muncă şi bani.
Dacă i-am da pe podoabe de sezon, n-am avea pentru lucruri importante.
- Dar bucuria sărbătorilor contează. - Ce facem ? Charlie, ne facem griji.
- Charlie, ştii că ai greşit, da ? - Bănuiesc că da.
Nu merge cu bănuieli. Uită de ele ! A fost greşit ce ai făcut.
- Şi nu o să mai faci. Promite-mi ! - Bine.
Asta e ! Se va ţine de cuvânt, nu o să mai facă. Şedinţa s-a încheiat.
- Ba nu s-a încheiat ! Charlie ! - Ştiţi ce ? Vă fac o mică donaţie.
Luaţi-vă o coroniţă.
Sunt Moş Crăciun. Bau !
Da. Nu, cred că o să meargă.
Bun. Bravo, Curtis !
Mori dacă-mi faci un compliment din inimă ? Moşule ?
- Te rog să te uiţi la asta. - Sigur ! Frumos !
- Nu, te rog s-o citeşti. - Încearcă să fii explicit, bine ?
O să mă uit prin ea la biroul meu.
- De unde ştie unde e biroul ? - Aşa l-am programat.
Are majoritatea amintirilor Moşului.
Să studiezi cartea temeinic. Doar aşa înveţi să fii Moş Crăciun.
Aşa ! Voi memora tot ce conţine cartea.
Voi respecta toate regulile.
Căci regulile sunt foarte importante.
- Îmi place tipul. - Bună, Moşule !
- Bună ! - Arăţi...
Ca după o noapte de somn straşnic !
Ca după o noapte de somn straşnic. Vrei o cană de cacao ?
Da !
- Ai grijă, frige ! - Normal !
E delicioasă ! Ador cacaua ! Cacaua e o gustare nemaipomenită !
Mai adu-mi nişte cacao !
Imediat, Moşule !
Cred că pe Moşu' l-a apucat tremuriciul !
Fă-mă să înţeleg. Ai fost decrăciunizat ?
Şi ai doar 27 de zile ca să-ţi găseşti o soţie ?
Da.
Ce te faci ? Ţi-a luat trei ani să ai curaj să mă ceri de soţie.
Ai probleme mari cu angajamentul, nu-i aşa, Scott ?
Da, isteţule. Atunci m-am temut c-o dau în bară. Acum mă tem şi mai rău.
- Nu renunţa. Eşti cel mai bun Moş. - Îţi mulţumesc, flăcăule.
Poate-i mai bine aşa.
Dacă aş sta mai mult cu tine, poate că n-ai mai vopsi atâta.
Nu face asta, Scott. Eşti un tată extraordinar.
- Ca Moş, ai devenit şi mai bun. - O să fac o remarcă emoţionantă.
- Neil, nu mă face să plâng. - Crezi sau nu,
ai o mare capacitate de iubire.
Sigur vei găsi o femeie minunată cu care să te însori.
Nu te lăsa descurajat de faptul că nu ai timp,
nu cunoşti o potenţială parteneră şi ţi-e groază de intimitate.
- Ai ajutat vreodată pe cineva ? - Ştii ce o să fac ?
O să caut în agendă să văd cine mai e nemăritată şi nu urăşte bărbaţii.
Sunt mame divorţate care ies cu oricine.
Oricât ar suna de promiţător, nu am nevoie de ajutor în acest domeniu.
Am fost legendar la liceu. Am fost premiat ca atlet. Aveam un Mustang.
În privinţa femeilor, dacă poate cineva să le vrăjească, ăla-s eu !
Nu cred să existe femeie pe lume care să îmi reziste.
- Bună, mamă ! - Lucy !
Unchiule Scott !
Ce mai face scumpa mea mică ? Nu te-am văzut de mult !
Spune-mi ce s-a mai întâmplat !
Am învăţat să înot sub apă şi nu mi-e frică.
Fantastic ! Stai... Poate mergem la mall, să luăm o îngheţată.
- Tată, la mall e plin de femei. - Charlie.
Moşule, priveşte în faţă şi zâmbeşte. Salută-ţi spiriduşii.
Ho, ho, ho ! Cu toţii faceţi o treabă grozavă !
Moşule, când ai zis roţi mai mari, la astea te refereai ?
Ho, ho, ho ! Faceţi o treabă grozavă !
Te descurci bine ! Las-o mai moale cu "ho, ho, ho", dar altfel e bine.
De ce nu zici ? "Ai avut dreptate, Curtis, eu m-am înşelat."
Bine, recunosc. Sunt fericiţi, muncesc cu sârg.
Şi totul o să iasă perfect.
Interesantă carte ! Conţine multe reguli pe care ei nu le respectă.
Aşa ziceam şi eu. S-a cam creat debandadă pe-aici.
Da ! Şi debandada înseamnă greşeli. Greşelile nu-s bune !
- Trebuie să fac nişte schimbări. - La ce te gândeşti, şefule ?
Sunt multe lucruri. Uite-aici !
Neil, nu poţi să-mi dai alte haine ?
Ideea e să atrag o femeie.
- Ce spui acolo ? - Parc-aş fi o îngheţată cu limetă.
Eu zic că te face sexy.
- Pe bune, cum ţi se pare, Laura ? - Nu arată sexy, Laura ?
- Cred că interiorul contează. - Parcă-ţi plăcea puloverul ăsta.
- Vorbim mai târziu. - Bine, eu plec.
- Trebuie să împrumut o maşină. - Ia furgoneta. Tocmai am spălat-o.
Furgoneta. Bine. Uraţi-mi noroc !
Am pulover croşetat şi furgonetă. Ne vedem peste vreo opt minute !
- Scott ? Bună ! - Tracy !
- Bună ! Îmi pare bine ! - Şi mie !
- Te rog să iei loc. - Mulţumesc.
Ce bine că am reuşit să ne întâlnim.
- Sunt foarte emoţionat. - Chiar aşa ?
Laura zice că avem multe în comun. Şi ţie îţi place perioada asta ?
E perioada mea preferată şi cea mai aglomerată. Ce pulover !
Interesant pulover ! Dar cine vorbeşte !
- Am şi brăţara mea de Crăciun. - Frumoasă ! Ce de ornamente !
O port tot anul, în cinstea Crăciunului.
Superbă ! Uite ce de ursuleţi şi de pachete, foarte frumos !
- În ce domeniu lucrezi ? - Al jucăriilor.
- Incredibil ! - Chiar aşa !
- Sună creativ. - Da.
- Îmi place. - Ador oamenii creativi.
- Serios ? - Da.
- Tu cu ce te ocupi ? - Sper să intru în industria muzicii.
- Să fiu cantautoare. - Incredibil !
- Ce muzică preferi ? - Country-western.
- Îţi place Shania Twain ? - Da.
Cel mai bun lucru în a cânta de Crăciun
este cacaua, colindatul şi distracţia
- O ştii pe asta ? - Da.
Să intri-n spiritul de Crăciun Cu sania să te dai pe drum
Cămăşi de Moş, fuste de reni
Să vezi pe geamuri rouă Să bei lichior de ouă
Să umpli-un ciorap Să pulverizezi ceva fulgi
Să împodobeşti un pomişor Să te uiţi la sport la televizor
Vreau să fiu liberă Ca să mă simt aşa
Mamă, ce chef am de Crăciun !
- Nu ţi-a plăcut ? - M-ai cam speriat.
Adică nu eram pregătit de spectacol, aşa că dacă...
Ştii ce ? M-am expus total şi nu mi-a fost uşor să o fac.
Dacă nu susţii ambiţia unei femei, întâlnirea noastră s-a terminat.
- Tată ? - Bună, flăcăule.
- Cum a mers ? - Păi...
Să zicem că nu mă programez încă la biserică.
- Greu mai desluşeşti femeile ! - Mie îmi spui ?
- Şi tu ? Probleme cu fetele ? - E vorba despre o fată.
Eram prieteni, mergeam împreună la mall, chestii din astea.
Într-o zi m-am uitat la ea şi am avut o furnicătură ciudată în stomac.
Am început să-mi fac griji cum mă îmbrac, cum îmi stă părul...
Pe urmă, am vrut s-o sărut.
- Cum a reuşit să-mi facă asta ? - Nu ştiu, dar toate reuşesc.
Uită-te la ăsta ! Globul de zăpadă. Ce frumos e !
- Ştiu când ţi l-a dat Bernard. - Spunea să-l scutur ca să te văd.
Acum nu trebuie decât să mă strigi. Şi apar îndată !
Da... Sunt obosit, tată. Ne vedem de dimineaţă.
- Bine. - Noapte bună !
- Îmi stingi tu lumina, te rog ? - Da, că e tare departe de tine.
Cum adică nu e dreaptă ?
Sigur e dreaptă. Poate ai tu capul strâmb.
- Ţanţoşu' nu e aşa pretenţios. - Ba e.
- Salut, Cometă ! - Salut !
- Am ceva pentru tine. - Lucy, ce ai acolo ?
Nu-i da multe dulciuri, că se îmbuibă.
- Unchiule Scott, eşti Moş Crăciun ? - Poftim ?
- Ce-ţi veni să mă întrebi ? - Fiindcă doar Moşul are reni.
- Aiurea. Mulţi oameni au reni. - Dă-mi cinci exemple.
Majoritatea sunt din Finlanda. Nu reuşesc să le pronunţ numele.
Iar renii sunt prea proşti ca să-i ţii acasă.
Eu cred că eşti foarte deştept !
- Cred că învaţă foarte repede. - Serios ?
Dimineaţă a mâncat un bol de fructe din ceară.
O clipă ! Îmi trebuie lista cu cei obraznici şi cei cuminţi.
- Nu. - Ba trebuie s-o verific de două ori.
- Moşu' a verificat-o deja. - Nu am verificat-o.
- Moşul adevărat. - Eu sunt Moşul adevărat !
- Pardon ? - Eu sunt şeful !
Trebuia s-o verific de două ori.
Asta-i regula. Îmi plac regulile. Cred că ştii deja asta.
- Cred că nu înţelegi. - Nu, eu fac regulile.
- Îmi plac regulile, v-am explicat. - Am o idee.
Ce-ar fi să ne distrăm ? E bine să te distrezi.
Aşa e. Moşule, uită-te acolo.
Îi vezi pe spiriduşi ? Joacă fotbal cu ei.
- Cum se joacă fotbalul ăsta ? - Vino încoace !
Dacă nu ai mingea, înhaţ-o. Dacă o ai, fugi în zona de marcare.
Bun, mă duc să înhaţ mingea.
Gata, start !
Gata, am mingea. Ce-o să faceţi ? Cine mă opreşte ? Haideţi !
Ce mă distrez !
Vai, îmi pare rău !
Vino-ncoace ! Stai ! Încetineşte când îţi spun !
Vino încoace, hai !
A luat-o spre intrarea principală !
Bună ziua, Charlie.
Bună ziua, dnă directoare Newman.
- Laura şi Neil vin încoace ? - Nu, m-am oferit să vin singur.
Arătaţi... Aţi slăbit mult. Vă simţiţi bine ?
Mă simţeam bine, până m-aţi chemat.
Ai promis că nu mai faci. Nu te-ai ţinut de cuvânt.
Ce se întâmplă cu tine ?
Trebuie să te pedepsesc. Îl ţin în casă două luni.
- Credeam că eşti de partea mea ! - Şi mai bine. Te suspend.
- Dar, tată... - Stai puţin.
Şi eu sunt la fel de supărat, dar nu puteţi să-i daţi altă pedeapsă ?
- Vă gândiţi la ceva anume ? - Serviciu în folosul comunităţii ?
Nu e o idee rea.
Bine, Charlie.
Începe cu zidul ăsta. Până diseară, să nu mai văd nimic pe el.
- Apoi, cureţi fiecare dulap. - Pe fiecare ?
- Fă ce-ţi spune, Charlie. - Dar am teme, am de învăţat.
Nu mă priveşte. Grupul de detenţie se întruneşte sâmbătă,
la centrul Sullivan. La ora 08:00, ne apucăm de curăţat. Vă aştept acolo.
Pe amândoi ?
- Nu pot, lucrez pentru comunitate. - Foarte bine.
Vă pun şef al Comitetului de părinţi. Şi mai vorbim despre suspendare.
Curtis, ce caută în centrul celor obraznici şi cuminţi ?
- Ce se petrece ? - Verific lista. De două ori.
Ţi-am mai spus ! A fost verificată. Nu-ţi face probleme.
Ba îmi fac, că are greşeli. Să-ţi arăt una mare, de exemplu !
În Danemarca, e unul, Sven Halstrom, chiar aici.
E danez. Şi-a şters nasul cu cămaşa soră-sii.
Scârbos ! N-a fost tocmai cuminte ! Şi totuşi, e pe lista celor cuminţi.
Suntem mai indulgenţi cu copiii în perioada asta a anului.
Nu pricep. Copiii se poartă urât peste tot.
Aleargă cu foarfeci, mereu sunt lipicioşi.
"Nu o să opresc maşina ! Nu, încă nu am ajuns !"
"Spală-te pe dinţi !" "Ia-ţi hainele de jos !" Şi tot aşa.
Dar sunt doar copii. Mai greşesc şi ei.
Conform manualului, copiii obraznici primesc cărbuni în ciorapi. Corect ?
Şi dacă n-au ciorapi, le facem noi.
Cred că ar trebui să le punem tuturor cărbuni în ciorapi.
- Nu crezi ? - Nu !
- Nu aşa merge treaba ! - Adu-mi lista !
Adu-mi toate listele ! Adu-mi totul !
Dle O'Reilly, dle Leary.
- Răspunzi de bandiţi ? - Sunt elevi, şi da.
Ţine-i departe de maşină. Nu vreau să o zgârie nişte delincvenţi.
Nu sunt delincvenţi, sunt copii buni. Şi nu-ţi face griji pentru maşină.
În locul tău, mi-aş face griji pentru picioare.
Credeam că doar înotătorii şi le epilează.
- Bună dimineaţa. Ţi-am adus cafea. - Mulţumesc !
- Deci ai şi o latură simpatică. - Am multe laturi. Sunt un puzzle.
Sunt un cub al lui Rubik.
- Ai râs ! Chiar ai râs ! - Tată, nu se ia.
Nici nu trebuie să se ia. Aşa că trebuie să ai grijă unde vopseşti.
Aşa că mâzgălitul nu e de râs. Aşa că de aia te afli aici.
Nu mai spune "aşa că". E enervant.
- Felicitări ! - Cum reuşeşti ?
Eu am probleme cu unul. Tu te ocupi de câteva sute.
- Bună ! - Bună !
Anul ăsta am fost foarte cuminte.
Aşa să fie ? Eşti absolut sigură, Pamela ?
Vreau o casă de păpuşi şi o piscină.
- O piscină ? - Scuze, a ţinut să vă vorbească.
Nicio problemă. Uite ce e.
Dacă promiţi că o să fii cuminte,
te asigur că o să ai un Crăciun minunat.
- Bine ! Da ! - Haide !
Copiii sunt ciudaţi în perioada asta.
- Îţi e vecină ? - Nu.
De unde i-ai ştiut numele ?
- De pe lănţişor, scria Pamela pe el. - N-am observat.
Mă duc să văd ce face grupul ăsta.
M-ai costat, Pamela.
Mi-am pierdut somnul tot gândindu-mă la reguli.
Greşesc ? Am dreptate ? Oare contează ?
N-o fi din cauza celor 11 litri de cacao !
Dar tu te pricepi la reguli. Ai primit o mulţime de medalii.
Şi uite ce faţă ai. Aşa... Doar maică-tii i-ar plăcea mutra ta.
Dar eu nu am mamă, aşa că nu-mi pasă.
A venit timpul marelui eveniment !
Ştii ce urmează ? Începe spectacolul !
Eşti sub luminile rampei. Fă-te mai mare. E marea ta şansă.
Îmi trebuie ajutoare, autoritate, să-i înghiontească cineva.
O să-ţi spunem "Înghiontitorul" !
N-o să te doară, exceptând şocul electric. Ne vedem dincolo !
- Bună ! - Bună !
Te pregăteşti să pleci. Scuze, trebuia să te sun.
- Nicio problemă, intră. - Eşti sigură ?
- S-a întâmplat ceva ? - Nu, mă întrebam doar dacă...
Dacă ai vrea să...
Vrei să mergem să mâncăm nişte tăieţei ?
Sau o plăcintă ? Dar nu vreau să te ţin de la întâlnire, aşa că...
N-am întâlnire, merg la petrecerea de Crăciun a profesorilor.
Aşa te distrezi tu seara în oraş ? Cu tăieţei şi plăcintă ?
- Tu la ce te gândeşti ? - La o pizza şi la un film.
- Ce tip de aluat ? - Subţire.
Bun ! Filmul ?
Doi la drum, Audrey Hepburn, Albert Finney.
Filmul e bun, dar maşina-i vedeta. MGTD din '53, verde, roţi cu spiţe.
Sunt impresionată. E o maşină grozavă, preferata mea.
- Dar nu e bună pe ploaie, fiindcă... - Porneşte împinsă.
Altfel, e perfectă.
- Te-aş putea duce eu la petrecere. - Ar fi grozav.
Dar trebuie să mă şi întorc.
- Aş putea veni să te iau. - Deci mă laşi acolo şi apoi mă iei ?
- Ce-ar fi să rămâi şi tu ? - Bine, rămân.
Îmi iau mantoul. Ce conduci ?
Cred că o să-ţi placă.
- Pot să te întreb ceva personal ? - Te rog.
Arăţi cu totul altfel.
Greutatea... În urma ceaiurilor indiene, a alifiilor...
- Vrei o cacao ? - Sigur.
Cacao... Te-ai gândit chiar la toate.
În perioada asta a anului, excelez.
Da, însă abia aştept să se termine.
Străzi aglomerate, malluri pline, cărţi de credit golite, zgomot...
- Când ai devenit atât de cinică ? - Nu ştiu.
Şi mie îmi plăcea Crăciunul.
Era perioada mea preferată, doar atunci nu se certau părinţii.
Tot timpul se ciondăneau.
Dar se străduiau să facă din Crăciun o sărbătoare aparte.
Tata regiza o întreagă scenetă, să mă facă să cred în Moşul.
- Punea şi un pătuţ pentru Moşul. - De parcă avea timp de dormit !
La câte daruri are de dat, cum să doarmă ?
- Mai degrabă ar bea cafea. - Da.
Aveam cacao, fursecuri şi morcovi, pentru reni.
Frumos gest, renii adoră morcovii. E un gest care contează pentru ei.
Dimineaţa, cacaua şi fursecurile nu mai erau, iar morcovii erau ronţăiţi.
Ronţăiţi ? Nu-i ronţăie, îi înghit întregi.
Dacă sunt proaspeţi, îi înfulecă. Şi ardeii graşi le plac.
Ai să vezi în poveşti...
Iar sub brad erau tot felul de daruri incredibile, toate de la Moşul.
Într-un an, am primit un căluţ balansoar, l-am botezat Harvey.
Altă dată am primit un car roşu, am făcut din el un stand de limonadă.
În ultimul an, am primit o păpuşă bebeluş.
Era roz, moale, superbă.
- Superbă ? - Da.
Mă băteam cu copiii care spuneau că Moşul nu există.
Într-o zi, am ajuns acasă cu nasul plin de sânge.
Părinţii mei s-au hotărât atunci să-mi spună să mă maturizez.
Am fost răvăşită şi...
Bravo, Carol, frumoasă conversaţie la o plimbare cu sania !
- Sunt deplorabilă... - Ba nu.
Un om are nevoie să creadă în ceva, ştii ?
Da, ştiu...
Avem cacao, pătură, sanie cu cal. Nu lipseşte decât să...
- Ce ? - Ninge !
Ca prin minune ?
Asta voiam să spun, că ar trebui să ningă !
- Îţi rămân datoare. - E grozavă petrecerea. Uite !
Tipul ăla a făcut o mişcare. Mă scuzi puţin ?
Sunteţi puţin atenţi ? Atenţie, vă rog !
Aşa ! Bună, sunt Scott Calvin. M-am gândit să urc aici
ca să vă spun cuvântul pe care abia îl aşteptam cu toţii.
Incendiu !
Bine. Oameni buni, cred că mulţi dintre voi aţi uitat
ce înseamnă spiritul Crăciunului.
Dacă nu vreţi să dansaţi, să râdeţi, să cochetaţi
sau să vă riscaţi vieţile la bufet, nu mai avem de ales.
Înainte să vină corul, să ne distrăm cu un Moş Crăciun secret !
Carol, Crăciun fericit !
Sunt podoabe pentru colindători.
Se teme că sunt doar podoabe pentru colindători.
Carol are dreptate în legătură cu colindatul !
Mă refer la pachetele din spatele scenei.
- Nu e niciun pachet acolo. - Sigur, nu e nimic acolo !
Deci m-am înşelat când am văzut sacul cu daruri.
Poate greşesc, dar chiar asta pare să fie.
E greu ca un sac cu daruri !
Priviţi-l ! Ce-o fi în el ?
E foarte greu !
"John Pierce". Nu-ţi spune mama JJ ?
Crăciun fericit, JJ !
Nu se poate ! X şi O !
Eram nebun după el în copilărie ! Dar n-am spus nimănui !
Unde s-a... ? Cine mi l-a luat ?
- Grace Kim ! - Aici sunt !
- Iată-te ! Crăciun fericit ! - Mulţumesc.
- Tom Astle ! - Eu ! Iartă-mă, Gordon.
- Nu te-ai schimbat deloc. - Mulţumesc !
Lizzy Garcia ! Poftim !
- Crăciun fericit ! - Duelul roboţilor !
Nou-nouţ ! Nu-mi vine să cred !
Cuptorul Holly Hobbie !
Urcaţi să vă luaţi şi celelalte daruri !
Marie ? Katie !
Jerry ! Corry ! Corry ?
- Carl, îţi trebuie un fileu ! - E nemaipomenit !
- Petrecăreaţo, vrei să te joci ? - Nu înţeleg.
- E X şi O. - Nu, chestia cu Moşul secret.
Cineva a găsit toate jucăriile astea vechi.
Probabil că cineva care se pricepe să cumpere de pe eBay.
Tu eşti autorul. Sunt sigură ! Dar cum ai făcut ?
Uneori e bine să nu le ştii pe toate.
Apropo... Şi directoarei îi trebuie un dar de Crăciun. Crăciun fericit !
Hai, deschide-l ! Desfă-l ! Doar n-o să păstrăm hârtia !
E păpuşa bebeluş.
Vino încoace !
- Ai sunat la birou ? Te-au sunat ? - Nu e ce crezi.
- Ne-ai cercetat ? - N-aş face aşa ceva.
Ţi-am spus de păpuşă acum o oră. Ai trimis pe cineva să... ?
- Nu. - Nu. Atunci...
Nu ştiu cum ai făcut.
Parc-ar fi o magie.
Da, cam aşa ceva.
Şi e ultima pe care o am.
Cum ? Ştii ce ?
Nu vreau să ştiu.
A fost minunat ce ai făcut pentru toţi. Îţi mulţumesc !
Îmi pare rău. N-ar fi trebuit să fac asta.
- E-n regulă ? - Da.
Am o furnicătură ciudată în stomac.
Eu... nu prea mă pricep.
- De unde a apărut ? - Nu ştiu.
Salut ! Crăciun fericit !
Atenţie, vă rog ! Încetaţi lucrul ! Toată lumea să înceteze lucrul !
Crăciun fericit ! Frumos ! Am de făcut un mic anunţ.
Din clipa asta, nu mai facem jucării !
Copiii lumii nu merită jucării.
Sunt foarte obraznici !
De Crăciunul ăsta, o să le dăm exact ceea ce merită !
Un soi de cărbune frumos, de calitate şi cu puţin sulf !
Linişte ! Trebuie să ne concentrăm pe ce vom avea de făcut.
Ca să fiu sigur că mă ascultaţi... Mulţumesc, păpuşică !
Nu-mi place să suflu în corn.
Rămâneţi pe loc ! Nu vă temeţi !
- Înapoi, înapoi ! - Am stat treaz, nu am putut să dorm.
Laptele şi cacaua nu m-au ajutat, aşa că am făcut o oaste de soldăţei.
Ăştia nu ştiu de glumă, ca mine.
În locul vostru, i-aş asculta. Asta este ceea ce am să vă spun !
- Nu-l ascultaţi ! Nu e Moşul ! - Nu e Moşul ?
E o jucărie ! Are faţa de cauciuc şi dosul de plastic !
Credeţi-mă ! Nu-l lăsaţi să strice Crăciunul !
Îţi mulţumesc, Bernard !
Acum că ne-am înţeles,
vă doresc un Crăciun fericit şi plin de voioşie !
Crăciun fericit !
Gata ? Trageţi !
Ăsta da, serviciu comunitar ! Uitaţi-o, pitiţi-vă !
Voi, huliganilor de după malul de zăpadă !
Aţi atacat casa greşită !
Lăsaţi bulgării, aruncaţi-i de lângă voi şi ţineţi mâinile la vedere.
- Tatăl tău iese cu directoarea ? - Nu.
Plecaţi acasă ! Băteţi-vă cu zăpadă cu cei dragi ! Şi Crăciun fericit !
- E de-a dreptul scârbos, omule. - Taci !
Carol, trebuie să afli ceva despre mine. Ceva personal.
- Nu trebuie să ne grăbim, Scott. - Trebuie să afli lucrurile astea.
- Ţii minte cum a apărut vâscul? - Da.
- Şi sania, ce magic a fost totul ? - Da.
- Moşul secret ? Eu am fost. - Zău ?
Nu sunt aşa. În mod normal, sunt mult mai mare.
- Şi eu, câteodată. - Am o barbă albă, mare, frumoasă.
- Eu nu am. - Lucrez departe de casă.
Când mă întorc acasă, dorm mult.
Vezi ? Până acum, nu-i prea rău.
Lucrezi departe de casă şi dormi mult.
N-ai fost închis şi nu porţi şosete la sandale.
Ei bine... Sunt Moş Crăciun !
- Poftim ? - Costumul roşu e adevărat.
Polul Nord chiar e un loc.
Există spiriduşi. Ei fac jucăriile. Sunt frumoase şi totul e adevărat.
Totul e adevărat. Exist. E magic. Îţi spun adevărul.
Ţi-am spus un lucru intim din copilărie,
iar acum îţi râzi de mine şi nu e de râs. Mă răneşti.
Ştiu că îţi vine greu să crezi, dar fă legăturile.
Gândeşte-te la tot ce s-a întâmplat.
Ştiu ce se întâmplă. Te-ai simţit atras de mine.
- Faci pe nebunul fiindcă te temi. - Nu mă tem.
Duc daruri în lume cu sania trasă de reni.
Cobor pe hornuri cu buşteni aprinşi şi tot nu mă tem. Nu e ce crezi.
- Ai reuşit să mă îndepărtezi. - Carol, nu mă alunga. Te rog !
- De ce ai ales-o ? - Nu am ales-o.
- Nu-ţi mai pasă ! - Ţin la tine mai mult ca la oricine.
- Dar de ce nu-mi spui ce te roade ? - Vrei să afli ? Bine !
- Ce este ? Spune-mi ! - Nu am o viaţă normală.
- Ai o viaţă grozavă ! - Nu, ascultă-mă !
Prietenii spun: "Tata e instalator, e pilot, e dentist." Ştii ce ?
Tatăl meu e cel mai bun dintre toţi şi nu-i pot spune asta nimănui.
Habar n-ai ce greu e să ţii secretul ăsta atâţia ani.
Şi, colac peste pupăză, ieşi cu directoarea Newman !
Şi nu-mi spui nimic despre asta !
Viaţa mea e plină de secrete şi o urăsc !
Îmi pare rău.
Uită de directoarea Newman. Şi de Moş Crăciun. S-a zis cu mine.
- Mi-a expirat timpul. - Cui îi mai pasă ?
- Bună, Charlie ! - Bună, Lucy !
- Ce faci ? - Dau la lopată.
- Unchiul Scott e Moş Crăciun ? - Sigur că nu ! De ce crezi asta ?
Nu ştiu...
- De ce era atât de trist astăzi ? - De ce crezi că era trist ?
L-am rugat să-şi bage un pai în nas şi să sufle în lapte.
- Şi n-a vrut. - N-are importanţă.
- Poţi să vorbeşti cu el ? - Nu cred, Lucy.
- V-aţi certat ? - Oarecum.
- Vă împăcaţi ? - Nu ştiu !
O să fii veşnic supărat ? Ce ?
- Sunt întrebări grele. - Ba nu, sunt uşoare.
Nu poţi fi veşnic supărat pe el. E tăticul tău şi îl iubeşti.
Peste albă nea Într-un utilaj de săpat
Dealuri om săpa
Haide ! Zâmbeşte, trolule !
Să-ţi spun o snoavă. Te va înveseli.
- Cioc-cioc ! - Cine e ?
- Nu eşti ? - Nu eşti cine ?
Nu eşti gata să te întorci la muncă ?
Cu toţii, proştilor ! Înapoi la muncă !
Ai vreun doiar ?
Prinde peşte.
- Ce-a fost asta ? - Nu ştiu.
Îmi mai iau o ciocolată caldă. Vrei şi tu ? Bine.
- Deschizi tu, draga mea ? - Sigur !
- Scott e acasă ? - Cine eşti ?
Curtis, un prieten din Buffalo.
- Eşti spiriduş ? - Sigur că nu !
- Ce-i cu întrebarea asta ? - De ce ai urechile ascuţite ?
Fiindcă nu mi-am mâncat legumele.
Tu le mănânci ?
- Unchiule Scott ! - Sunt aici. Ce s-a întâmplat ?
Curtis ! Ce cauţi aici ?
Avem ceva probleme la... uzină.
Stai liniştită. Curtis e un prieten vechi.
Avem o firmă mare, lucrăm împreună în...
- Buffalo. - Buffalo ?!
Lucrăm în Buffalo. Avem de discutat despre treabă.
- Ce treabă ? - Nu-i treaba ta !
Acuşi fac şapte ani. O să am voie să ştiu lucruri.
- Noapte bună, Curtis. - Noapte bună, Lucy ! Ce este ?
Moşul de jucărie a luat-o razna.
I-a încuiat pe spiriduşi, a închis atelierul,
crede că toţi sunt obraznici şi vrea să le dea cărbune !
De ce n-a venit Bernard ?
- E arestat la domiciliu ! - Bernard ?
Vino cu mine la Polul Nord să salvezi Crăciunul !
Nu pot, nu mai am magie, uite !
- Parcă-l aveai pe Cometă. - Da, noi...
Da ! Vino !
Cometă, hai să...
Cometă ? Cometă !
Uită-te la mine ! Uită-te la mine ! Cometă !
Ce faci ? N-ai voie să mănânci zahăr, îţi face rău.
Cum adică nu l-ai mâncat ?
Dar cine ? O veveriţă ?
Fii atent la mine. Trebuie să zburăm împreună la Polul Nord.
Da, în noaptea asta. Stai să te ajut să te ridici.
Bine, eşti gata ? Ajută-mă şi tu puţin.
Trage !
Bine, bine. Aproape am reuşit. Nu-i nimic.
Gata, acum. Ajută-mă ! Poţi să-ţi mişti ceva ?
Explozie ! Fuga de-aici !
Mai mănâncă şi tu fibre !
- Unde-i rucsacul zburător ? - A ars la reintrarea în atmosferă.
Atunci ce să fac ? Să-mi pun aripi ?
Sper că nu are prea multe vizite în noaptea asta.
Tragem amândoi. Hai să terminăm odată.
Bine... Unu... doi...
Trei !
- Ce se întâmplă acolo ? - Eşti sigur de asta ?
Ce ? Trucul cu prăjitorul de pâine ?
Când eram mici făceam asta, pentru un bănuţ în plus.
- Merge mereu ! - Nu pot să mă uit.
- Eşti gata ? - Da. Să smulgem dintele !
Unu, doi, trei !
Vai, Scott ! Scott, eşti întreg ?
- Mamă ! - Da ?
Mi-a mai căzut un dinte.
- Să-l pun sub pernă ? - Da !
Fir-aş al molarului !
Pe aici, vino ! Curtis, închide uşa ! E atacul la Zâna Măseluţă !
Ce vreţi ? N-am decât 20 de dolari mărunt.
Zână Măseluţă, eu sunt, Moşul.
Am slăbit şi mi-am pierdut barba, dar eu sunt, Moşul !
Îl cunosc pe Moşul, îmi e prieten. Nu eşti Moşul !
Ba da. Cum am ştiut că pot să te prind ţinându-te de o aripă ?
Şi n-ai vrut să-ţi schimbi numele, între altele, în Roy ?
Şi n-a fost ideea Moşului să-ţi spună "Molarnatorul" ?
- Cine-i copilul ? - Un spiriduş, Curtis. Uită-te !
Moş Crăciun ! Molarnatorul îţi stă la dispoziţie !
- Puţină altitudine, te rog ! - Poftim ?
Nu poţi să zbori mai sus ?
- Poftim ? - Las-o baltă !
- Dnă directoare Newman ? - Ce este, Charlie ?
Mă tot întrebaţi ce mă frământă. Să ştiţi că mă frământă ceva.
Nu am putut să vă spun, dar vreau să vorbim acum despre asta.
Bine, spune.
- Tata e Moş Crăciun. - Te rog, Charlie, nu începe şi tu !
Dacă nu îl iubiţi, asta e.
Dar dacă nu sunteţi cu el doar pentru că nu credeţi în el, greşiţi amarnic.
- Charlie... - Uitaţi aici.
Luaţi ăsta. Uitaţi-vă în el şi...
Amintiţi-vă cum era când eraţi mică şi credeaţi încă în Crăciun.
Nu să vezi înseamnă să crezi. Să crezi înseamnă să vezi.
Şi încă nu aţi văzut nimic !
- Curtis ? - Ce ?
- Ce fac ? - Încetineşte !
Bine, simplu ca bună ziua. Aşa, gata.
De ce nu poţi să zbori mai sus ?
Zână Măseluţă, îţi mulţumesc. Nu o să uit ce-ai făcut.
Aş vrea să te mai ajut, dar musai să plec. Începe hocheiul la juniori.
Înainte de asta, să ştii că nimeni nu a fost mai viteaz ca tine.
- Fii mândru de aripile tale. - Nu sunt prea femeieşti ?
Pe tine, nu !
- N-ar fi mai uşor prin atelier ? - Moşu' şi soldaţii s-ar aştepta.
O strategie militară bună e să-ţi surprinzi inamicul. Aşa e bine.
Uneori e greu să fii despot.
Vino !
- Eşti Scott, nu-i aşa ? - Da. Tu ce-ar trebui să fii ?
O versiune a ta mai puternică şi mai bună,
cu o înfăţişare impecabilă, aş adăuga.
- Uită-te cum strălucesc ! - Ascultă, m-am întors !
Dezleagă-ne, eliberează spiriduşii şi dă-mi mantia înapoi.
Nu se poate ! E Ajun de Crăciun şi am de livrat cărbuni !
Nu vreau să sufere copiii ăia obraznici !
Băieţi ! Un', doi, trei !
Un', doi, ţineţi pasul ! Să mergem !
- Mişcaţi ! - Încearcă să...
Suntem legaţi prea strâns.
E doar vina mea. Am crezut că mai putem crea un Moş.
M-a orbit mândria mea spiriducească.
Moş Crăciun e unul singur.
Am lucrat neîngrijit. Nu am verificat lista de două ori.
Copilul meu crede că l-am trădat. Am rănit-o pe cea pe care o iubesc.
Am distrus Crăciunul.
Charlie ! Charlie, cum ai venit aici ?
Dezleagă-ne !
Scott ! Am ajuns să zbor cu Zâna Măseluţă ! Da !
- Te simţi bine ? - Da.
Spală-ţi dinţii între mese şi nu uita de aţa dentară !
Dacă vă interesează, sunt extenuat.
Şi ea are un surâs superb !
- Îţi mulţumesc pentru tot, prietene. - Nu, eu îţi mulţumesc.
Sunt Molarnatorul !
Veniţi să mă ajutaţi !
La o parte !
- Ce faci ? - Trebuie să salvezi Crăciunul !
Cum să salvez... ?
- Nu, nu, nu ! - Te rog, fii pe pace !
Încetineşte. Stai !
- Vai, Chet... - Aoleu !
Mersi. Scuză-mă, cotlet de porc.
Bine. Chet, acum e acum. Eşti gata de-acţiune ?
- Chet ? - Da. E încă la ucenicie.
- Cât timp de zbor are la activ ? - Cam un minut jumate.
- Dar a căzut de multe ori. - Curtis.
- E doar un pui. - Bine.
Să vedem ce poate să facă puiul ăsta.
Eşti gata, prietene ? Ştii ce avem de făcut !
Chet !
Chet, Chet ! Concentrează-te, Chet !
Atenţie, toată lumea ! Afară, imediat !
Aproape am ajuns ! Daţi-i bătaie !
Chet, Chet !
Bulgări de zăpadă, la trei ! Unu...
...doi...
...trei !
Atenţie, spiriduşi ! Pe ei !
Nu aşa departe ! Chet !
Te-ai întors după mai multă acţiune ?
Chet, Chet !
Lasă trăncăneala, Chet ! Ce ţi se pare aşa greu ? Haide !
- Unde crezi că mergi, Scott ? - Du-te, du-te !
Dii, băiete ! Hai, mai iute !
Primul, primul ! Cel din frunte, Chet !
- Lasă-mi renul în pace ! - Du-te, du-te !
Trebuie să-i prindem înainte să iasă prin gaură ! Hai !
Lasă-mi renul din frunte !
Ia te uită, e un erou !
Ce naiba faci acolo ?
Nu văd încotro mân !
Eşti un omuleţ jalnic !
O să cazi ! Sper...
Aşa poţi să-ţi pierzi un ochi !
Atenţie ! Mă sperii !
- Pot să te ajut ? - Iubiţico, m-am întors acasă !
Ai pierdut !
Vezi că trebuie să port mantia asta ! Ce-ai zice să-ţi trag un cot ?
Cred că ţi-a plăcut. Vrei cizma ? Scoate-o ! Haide !
Acum ce facem, isteţule ?
Păzea ! Clădirea ! Stânga, stânga !
Nu-i nimic. Oraşul ne va amortiza căderea.
Fereşte ! Tony !
Brian, opreşte-mă !
Daţi-vă de pe mine ! Nu uitaţi, regulile sunt importante !
Vreau o ciocolată caldă !
Băieţi, înapoi ! Am un loc special pentru el.
Scoateţi-mă de-aici ! Idioţilor ! Staţi puţin, mă curentează ceva !
- Tată, ai fost grozav ! - Şi tu !
- Trebuie să mergem ! - Unde e Carol ?
Carol ! Eşti teafără ? Unde te duci ?
Ar trebui să ştii, e Crăciunul, am de livrat daruri.
- Moşule, n-ai uitat nimic ? - Nu.
- Trebuie să te-nsori ! - Poftim ?!
Carol, eu...
Nu pot fi în continuare Moş Crăciun dacă nu-mi găsesc o soţie.
Asta era cu tăieţeii şi plăcinta... Trebuia doar să-ţi găseşti o soţie.
- Nu ! - Nu ?
- Da. - Da ?
Da, îmi căutam o soţie. Nu, nu credeam că o să mă îndrăgostesc.
Mă iubeşti ?
Totul se întâmplă prea repede.
- Nu e nicio grabă. - Ce bine !
Dacă nu mă însor, nu voi mai livra darurile,
copiii nu vor mai crede, spiriduşii îşi vor pierde pâinea,
Polul Nord va dispărea, iar Crăciunul nu va mai exista.
Stai într-un genunchi. Fă-o acum !
Spune: "Carol".
- Carol... - Da ?
Spui că totul se întâmplă prea repede.
"Spui că totul se întâmplă prea repede."
- Dar mă cunoşti de-o viaţă. - "Dar mă cunoşti de-o viaţă."
- Când erai mică, singură... - "Când erai mică, singură..."
- Moşul... - "Moşul"... Continui eu de-aici.
Moşul îţi era alături. Şi îţi voi fi alături cât timp vei crede în mine.
Ştiu că îţi cer să renunţi la tot, dar îţi garantez că merită.
Locul acesta...
Locul acesta e plin de magie, de iubire şi de minuni.
Găseşti şi o pizza cu aluat subţire, un film şi o noapte lungă de iarnă.
E vreo şcoală pe-aici ?
Da, însă spiriduşilor le trebuie o directoare nouă.
Fiindcă, în ultima vreme, unii au fost cam năzdrăvani.
- Carol, te iubesc ! - Da ?
Vrei să fii soţia mea ?
- Da. - Mersi. Mai departe mă descurc.
Da !
Prin puterile pe care singură mi le-am conferit...
...vă declar domnul şi doamna Moş Crăciun.
Haide odată ! Sărut-o !
- Tată, trebuie să plecăm. - Condu-mă la sanie.
Bravo, trebuie să plecăm. La întoarcere, mai facem jucării.
Bine ! Doamnă Crăciun, ar fi bine să-ţi tragi sufletul.
Mâine îmi încep vacanţa, deci vom avea o lună de miere de trei luni.
Nu la tropice. Nu vrei să mă vezi în slip.
- Să nu întârzii acasă. - Şi uite-aşa începe !
Băieţi, avem de livrat jucării ! Dii ! Dii !
- Lucy ? - Ce, Charlie ?
Vino cu mine jos. Vreau să-ţi arăt ceva.
Lucy, uită-te aici.
Unchiule Scott ?
Ai vreun doiar ?
Prinde peşte ! Eşti Moşul ! Ştiam !
- Şi aveai dreptate. - Unchiule Scott...
Eşti roz. Te simţi mai bine ?
Mă simt mult mai bine.
Ai să-mi spui ceva ?
Nu ştiu. Dar cred că Charlie are să-ţi spună ceva.
Eram exact de vârsta ta când am aflat că tata e Moş Crăciun.
- Dar nu am putut să-i spun nimănui. - Nici eu nu pot să spun ?
Nu. Dar a şti nu e o povară. E un dar.
Aproape toţi copiii nu mai cred în Moşul când cresc.
- Dar eu cred pentru totdeauna în el. - Te iubesc, Charlie. Mulţumesc.
- Dar mai primim jucării ? - Dacă te culci ca şi ceilalţi copii.
- Bine. - Crăciun fericit, Lucy !
- Crăciun fericit, Moşule ! - Flăcăule, trebuie să-mi iau zborul.
Cătinel, băieţi, cătinel ! Aşa ! Ai prins mişcarea, Chet !
Uite, Charlie !
Crăciun fericit, Cometă !
Gata, băieţi ! Dii !
Ho, ho, ho ! Dii !
Crăciun fericit tuturor ! Şi o noapte minunată !
N-ar fi rău să zbori drept, Chet ! Chet ! Chet !
Hei ! Ce naiba facem aici ?
Dacă tot e să dansăm, hai să dansăm aşa !
Cu toţii ! Toată lumea, proştilor !
Hei, cucoană ! Uite aici !
Ai mai văzut jucărie să facă aşa ?
Unde te duci ?
Traducerea: Andrei Albu www.sdimedia.com