Alfabetland. Det var her, jøderne bosatte sig, da de kom.
Her, hundrede år senere, tager deres børnebørn sig af det.
"Skulle det være fremskridt?" Det er noget værre rod.
Her er rodet, ikke beskidt. Der er forskel: Støv, ikke skidt.
Mineraler, ikke organisk materiale. Må jeg tage dit slips?
- Nej. Det føles mærkeligt. - Sådan har jeg det også.
Men det tænder mig også.
Din kæreste...
Han er syg.
Vi kan forsegle os med latex og smøre os ind i sæddræbende middel.
Det er rodet, ikke beskidt. Jeg vil gerne, men jeg gider ikke trygle dig.
- Nej, jeg bør gå. - Ja, skynd dig hjem til fruen.
Gifte mænd bør indlede et scoringstogt med at fjerne ringen.
Men gå nu bare.
Jeg bliver her ikke.
- Hvad er det for en parfume? - Faberge.
Meget mandigt. Ganske heteroseksuelt.
- Du dufter dejligt. - I lige måde.
Lugte er for lidet værdsatte. De er stærkt forbundet med sex.
- Det vidste jeg ikke. - Jo. Næsen er faktisk et kønsorgan.
- Ved du, hvad lugte er? - Ja, de er en slags... Nej.
Lugte er de molekyler, man indsnuser.
Der er en del af dig, der er luft for mig.
Små Joe–molekyler.
- I min næse. - Jeg...
Duft og smag. Først næse, så tunge. De samarbejder.
Næsen fortæller kroppen, hjertet, hovedet, fingrene og pikken-
- hvad den vil have, og så udforsker tungen det.
Salt.
Jern. Ler.
Klor. Kobber.
Jord.
Hvad smager det af?
Hvad?
Nat.
- Bliv her. - Ja.
- Louis. - Ord er det værste, vi har.
Træk vejret. Indsnus duftene.
Og ti stille. Men hvis du absolut skal sige noget, så sig noget frækt.
Nej! Den første orgasme i månedsvis, og så vågnede jeg ikke engang.
-10 East. - Jeg har haft en våd drøm.
- Om ham, Calvin Klein-modellen? - Det var en kvinde. En særlig kvinde.
–Grace Jones? –En engel.
- Fantastisk. - Jeg er bange.
Men også fuld af...
Noget, der ligner glæde eller... Håb.
- Er du den vagthavende sygeplejerske? - Yo. Jeg ringer, der er mand her.
- Er du den vagthavende... - Jeg sagde jo "yo."
Hvorfor har du det tøj på? Sygeplejersker bør gå i hvidt.
Og lægerne bør ligge og sove hjemme i whiskybæltet.
Akut indlæggelse, værelse 1013. Her er journalen. Giv gammaglobulin.
- Strålebehandling... - Leverkræft? Det er på 6. sal.
Det skal være her. Jeg vil skide på, hvad der står. Det bliver her.
- Hvor iltert. - Han er en meget vigtig mand.
Så bør jeg måske undgå at nosse i medicineringen?
- Jeg kommer tilbage i morgen tidlig. - Kør forsigtigt.
Din røv.
Herrens veje er uransagelige...
Ud med dig. Jeg har intet at tale med dig om.
Jeg gør bare mit arbejde.
Jeg vil have en hvid sygeplejerske.
Du er på et hospital. Du har ingen rettigheder.
Find åren, dit fjols. Du vover på at stikke, før du har den.
Ellers sagsøger jeg dig, din dumme, sorte satan.
Pas på, den er sylespids. Tænk, hvis jeg kom til at ramme dit hjerte.
- Hvis du har sådan et. - Jo, et sejt et. Det bløder aldrig.
Jeg har en del erfaring. Jeg kan gøre det smertefrit-
- eller så smertefuldt, at droppet føles som afløbsrens.
Vær nu sød. Ellers er du et sølle pjok i morgen tidlig.
Sød... Og stille.
- Sådan. - Det gør ondt.
- Du får noget smertestillende. - Falder jeg så i søvn? Så smut.
Smerte er ingenting. Livet er smerte.
Jeg fik ansigtsløftning med lokalbedøvelse.
- De hev mit ansigt af som en serviet. - Fis. Det ville ingen læge acceptere.
Jeg får altid min vilje. Prøv at se: "Lad os være venner."
We shall overcome...
Jøder og farvede, en historisk liberal koalition.
Vi var de første, der lod jer handle hos os-
- og I var de første, vi havde råd til at ansætte til rengøring.
Vi holdt i hånden i bussen på vej fra arbejde. Men jeg tager altid en taxa.
I det mindste blev den amerikanske neger aldrig kommunist.
Det gjorde jøderne, men ikke jer. I havde Jesus. Det var flot.
- Har du også vrangforestillinger? - Jeg har kuk i kysen.
Slå dig ned. Snak med mig.
Mr Cohn. Jeg suger hellere betændelse ud af en byld.
Eller drikker af et offentligt toilet. Ellers tak.
Skal jeg tigge og bede? Jeg vil ikke være alene! Jeg hader hospitaler!
Og sygeplejersker. I er spild af tid. Svage og forspildte.
Jeg kunne slå... Men det her er ikke til at slå ihjel, vel?
Nej. Det er for nemt. Det kender sig selv. Så er det sværere at slå ihjel.
Som fladlus. Har du haft det? Det havde jeg engang.
Der skulle tyve behandlinger og en barbering til at komme af med det.
Hver gang det kløede, smilede jeg. Jeg havde fået respekt for dem.
Jeg så mig selv i dem. Nogle beslutsomme udskud, ligesom mig.
- Har du set mange med det her? - Masser.
- Hvordan ser det ud? I sammenligning? - Jeg vil mene, det ser skidt ud.
Skal jeg snart dø?
Det var et spørgsmål.
Sandsynligvis. Det skal du nok.
Tak, fordi du er så ærlig.
Hvis jeg overlever, kan jeg sagsøge dig. For psykisk overlast.
Jeg er ikke fordomsfuld.
Racister er uintelligente. Dem kan jeg ikke bruge. De er stivnakkede.
Man skal finde ud af, hvor den stærkeste fjende i virkeligheden er.
- Jeg sparer på hadet, så det tæller. - Det er vist en god ide. Tror jeg.
Jeg kan ikke lide dig, men her er et par tips.
Du skal til strålebehandling i morgen. Sig nej til det.
Det vil slå dine T-celler ihjel, og dem har du for få af.
Sig nej til lægen. Og han vil være uenig, så overtal ham. Ellers dør du.
Hvorfor skulle jeg lytte til dig og ikke min dygtige, dyre læge?
- Han er ikke bøsse. Det er jeg. - Du skal ikke blinke til mig.
Du har tydeligvis kontakter, siden du er med i azidothymidin-forsøget.
Pas på, du ikke får placebomedicinen. Du skal skrive under på det.
Du dør, men de får den statistik, der skal til for at udgive det.
Hvis du ikke skriver under, får du ingen medicin.
Brug dine kontakter, så du ikke får placebomedicin.
Du har ikke tid til at få placebomedicinen.
- Hader du mig? - Ja.
- Hvorfor fortæller du mig så det her? - Bare jeg vidste det.
Hvorfor skulle en fummelfingret bagbordsindianer hjælpe mig?
Se det som en tjeneste fra en bøsserøv til en anden.
Var din mund, boy, ellers står du bag disken på McDonald's i morgen.
Og skaf mig en ordentlig telefon! Den her har kun en linje.
Hvordan skal jeg kunne klare mine basale, kropslige behov?
Pis...
Hallo, hvem der? Omstillingen? Giv mig en linje ud.
Så tryk nummeret for mig.
Det er akut. Ring ud, eller jeg hænger mig i telefonkablet!
Områdenummer 202. 2443116.
Martin Heller? Hej Martin. Ja, jeg ved godt, hvad klokken er-
- men jeg kunne ikke sove. Jeg har travlt med at dø.
Den medicin, jeg får, det der azido... Noget.
Nemlig, AZT. Jeg vil have min egen forsyning.
Ærlig og redelig medicin, som jeg selv kan styre her på værelset.
Ingen placebo. Jeg foretrækker at snyde.
Send mig straks medicinen og en "god bedring"- buket-
- ellers ringer jeg til CBS og snakker.
Om kære Ollie North og den hemmelige contra-fond.
Halvdelen af tiden finder jeg bare på noget, som så viser sig at passe!
I morgen, dit sølle nossefår af et byldebefængt, udtværet møgøre!
En stor omgang medicin til onkel Roy, eller får du møgøret i maskinen!
Gud!...
Oboen. Den internationale rejsearrangørordens instrument.
Hvis anden var en sangfugl, ville den synge sådan: Nasalt og fortabt.
Sådan som væsener på træk kalder.
Jeg hundefryser. Skulle der ikke være global opvarmning?
- Hvor fandt du det træ? - I den store, antarktiske fyrreskov.
- Der findes ingen fyrreskove der. - Det er en blågran.
Jeg fældede det med tænderne.
Ligesom en bæver. Jeg er sulten, jeg har ikke fået mad i tre dage.
Jeg laver noget af træet. Måske et bål.
- Godt, jeg tog dem her med. - Sneen vil smelte.
Hvorfor mon jeg ikke er død. Man bør dø, når man får knust hjertet.
Men resten er der jo stadig. Bryster, kønsorganer og...
Ligesom spædbørn eller trofaste hunde forstår de det ikke-
- de vil kun have ham. De vil have ham.
- Eskimoen er her igen. - Det ved jeg godt.
Jeg ville have en rigtig eskimo. Kold og pålidelig med sælskind på.
Ikke ham der. Han er bare en eller anden jurist.
- Hej med dig. - Hej.
- Jeg har ledt efter dig overalt. - Nå men, nu har du fundet mig.
Nej. Jeg er holdt op med at lede. Nu er jeg vist på eventyr.
- Sammen med hvem? - Ikke nogen vi kender.
- Er det sjovt? - På den skræmmende måde.
- Må jeg komme med? Jeg fryser. - Det er ikke noget for dig.
- Det kan da ikke være så slemt. - Jeg må gå.
- Du elsker mig ikke længere, din røv. - Det passer ikke, Harper.
- Så kom tilbage! - Det kan jeg ikke.
Jeg prøvede jo at sige det. Der er ikke eskimoer på Antarktis.
- Næ. Og heller ingen træer. - Hvor har du så det fra?
Fra Botanisk Haves træudstilling. I Prospect Park...
- Så er vi vist stadig i Brooklyn. - Og her kommer strømerne.
Nappet. Pokkers, det er den dårligste ferie nogensinde.
Jeg ved ikke rigtig, jeg kender dig ikke...
Tænd lyset. Kan du ikke se, at jeg er hans mor?
Hos Pitt. Nej, han er ude.
Det er hans mor. Jeg aner ikke, hvor han er.
Gå du bare. Det synes jeg, du skal.
Nå men, han... Nej, det var viceværten.
Min søn skulle møde mig i lufthavnen, men jeg venter altså ikke på nogen.
Hvad?
Åh, gud. Er hun...?
Vent, hr. betjent. Jeg forstår ikke...
Hvad har hun gjort? Et nåletræ?
Hvorfor skulle hun tygge på et...?
Det er ikke noget at grine ad. Hold venligst op. Det er ondskabsfuldt.
Det kender jeg ikke. Jeg er fra Salt Lake og kunne knapt finde Brooklyn.
Jeg finder en hyrevogn. Ja, selvfølgelig kommer jeg straks.
Nej, ikke hospitalet. Hun er ikke sindssyg, bare excentrisk.
Hils og sig, at mor Pitt er på vej.
måske er jeg ikke god til noget
og jeg har ikke særligt meget
til tider føler jeg mig helt værdiløs
men jeg kender en, som har det hele
og Han er mit et og alt
og jeg er lykkelig over at vide, at jeg er Hans barn
Hans navn er Jesus
og Han er Herrens søn
ja, Han er en lilje
den lyseste stjerne
Hans navn er Jesus
og han er mit et og alt
og jeg er lykkelig over at vide, at jeg er Hans barn
- Det var smagløst. - Det var guddommeligt.
En normal begravelse gik ikke an. Der skulle glitter og pailletter til.
Men tyve sicilianske sørgekoner? Og en drag queen? Kors i skuret.
Det var en parodi på en begravelse for en, der virkelig betød noget.
Vi homoer tæller ikke. Vi er det mareridt, som verden vågner op fra.
Og han er død.
Du er blevet så mærkelig på det seneste.
Ja, undskyld, jeg ikke er festlig nok til begravelsen.
Undskyld, at jeg ikke glæder mig over livet med jer dødsjunkier-
- efter sådan en grim død som hans. Jeg har nemlig intet at glædes over.
- Du ligner Morticia Addams. - Det gør Guds straf også.
- Mine øjne går amok. Alt snævrer ind. - Hvornår begyndte det?
For tre uger siden.
- Hvad siger lægen? - Jeg har ikke været hos lægen.
Jeg var ved at få det bedre, da det kom.
- Kan du huske min våde drøm? - Englen?
Det var ikke en drøm. Jeg tror, det virkelig skete.
- Jeg er en profet. - Hvad?
Jeg fik en profeti. En bog.
De tog den fra mig, men jeg har den stadig inden i mig.
- Jeg er næsten sikker på, det skete. - Du gør mig nervøs.
Efter Louis forlod mig, har nætterne været frygtelige. Og så...
- Og så...? - Og så kom hun.
Vær hilset, profet. Det store værk begynder nu.
- Budbringeren er ankommet. - Hjælp, der er noget i luften!
Jeg, jeg, jeg, jeg er Amerikas fugl. Den hvidhovedede havørn.
Kontinentets fyrste. Lumen, phosphor, fluor, lys.
Jeg åbner mine blade, stålblå i deres hilsen, skarpe i dit åsyn!
Prior Walter, lang er din æt. Du er velforberedt.
Nej. Jeg er ikke klar til noget.
Amerikanske profet. I aften bliver du øjet, der ser gennem mørket-
- hjertet, der kræver sandhed!
Den sande taler, det vise sind. Jordens tunge!
- Første seer! - Gå med dig!
Du gør mig pissebange! Tag lige at skride ud fra mit værelse!
Vil du ikke nok?
Fremdrag nu fra deres skjulested de hellige profetiregalier.
Fremdrag regalierne, som dine drømme har anvist dig det.
- Drømme? - Dine drømme har vist dig...
Jeg har ikke kunnet huske mine drømme i månedsvis.
Ingen drømme?... Er du sikker?
- Bortset fra de to, der hed Prior. - Ikke budbringerne. Andre drømme.
Regalierne. Du må da have... Lige et øjeblik.
Det er noget af en drøm. Jeg er syg, men sikke en utrolig drøm.
Stille! Vær stille et øjeblik, profet. Rodet er...
Han siger, han ikke har haft nogen...
Ja. I køkkenet. Under kaklerne. Under vasken.
Vil du have, jeg skal flå gulvet op?
Tag en skovl eller en økse. Eller et redskab, der kan fjerne kakler-
- og fremgrav de hellige regalier.
Du kan fandeme tro nej! Loftet er også galt, så mister jeg mit indskud!
Jeg vækker underboen og deres hysteriske hund. Gør det selv.
Underkast dig! Føj himlens vilje.
Hvad?...
"Og profeten blev af sine drømmesyner ført til regaliernes skjulested, og-
- ændret af redaktionen-
- englen hjalp ham der, thi hans krop var svag, omend hans vilje stærk."
Du har ødelagt køleskabet. Der siver farlig gas ud. Det skader miljøet!
Min vrede lige så frygtelig, som mit åsyn er smukt. Åbn kufferten.
Se lige her!
Totalt stenet...
Åh, gud, nej!
- Frygteligt. Jeg vil ikke se det. - Tag bogen op.
Den er fra Fyrsternes Råd, som er sammentrådt i denne krisens tid-
- og med den rækker himlen ned mod katastrofen. Ved at røre dig-
- berøres hele Jorden med.
Guggesten.
Åbn mig, profet. Jeg, jeg, jeg, jeg er bogen.
- Læs! - Vent.
Hvorfor har jeg erektion? Det er svært at koncentrere sig.
Din stive penis er slet ikke vedkommende!
- Måske ikke for dig, men... - Læs så!
Du er blot kød. Jeg, jeg, jeg, jeg er det dybe kød.
Fortættet begær. Hudens massetiltrækning.
Hvad kører skabelsens motor på?
Ikke fysikkens love, men ekstasens!
Pulsen. Tiltrækningen.
Pulsens dunken. Udladningen...
Vent lidt. Giv mig lige et øjeblik, ikke?
Priapisme. Udvidelse. Opsvulmen. Safternes flod.
Et univers i brand med engleejakulat.
Himle med genlyd af serafernes brunst.
De flammende favntag, de højere magters samkvem. Uendeligt.
Uophørligt. Skabelsens blodpumpe.
Den hellige løbetid. Den hellige kropsåbning.
Exstasis in excelsis!
A... Men!
Du gode gud!
Kroppen er sjælens have.
- Hvad skete der lige? - plasma orgasmata.
Det skal jeg lige love for...
Vent lige lidt. Knaldede du englen?
Hun knaldede mig. Hun har... Hun har otte skeder.
De er hermafroditter. De kopulerede konstant, men så...
De bor i himlen. Den ligner San Francisco. De har også himmelskælv.
Vores herre og skaber blev træt af os, vores sange og hor.
For at ændre på det, delte Gud verden i to-
- og skabte jer. Mennesket.
Enkønnede. Hunkøn og hankøn.
Da I blev skabt, lod Herren den slumrende forandring vågne.
- Med jer kom den virus, I kalder tid! - Tid som en virus?
Da mennesket blev skabt, blev forandringer også mulige-
- og tilfældige hændelser og fremdrift.
Da mennesket begyndte at rejse og blande sig, gik alt i opløsning.
- Det mærkedes først som himmelskælv. - Menneskets fremskridt...
- Folkevandringer, fremskridt. - ...ryster himlen?
Når I tænker og forestiller jer ting, vandrer frit og udforsker-
- får det paradiset selv til at skælve og sønderdeles.
Fremskridt. Bevægelser. Han rystes!
- Gud? - Han begyndte at forlade os.
Han var træt af sine engle og fortryllet af menneskeheden.
For at efterligne jer, hans mindste skabelse-
- begav han sig af sted på rejser.
Skælv følger skælv, fravær følger fravær.
Frygtelig kyskhed og kaos.
Den 18. april, 1906...
April, 1906... Det store jordskælv i San Francisco?
Den dag valgte universets herre... At rejse væk.
Han efterlod jer.
Og han vendte ikke tilbage.
"Efterlod..." Det virker bekendt. Manden, der forlod dig?
Ja, jeg har set det, Louis. Selv, hvis han kom tilbage nu...
- Det er på tide at glemme ham. - Det synes englene ikke.
De synes, det er gået for vidt. For meget er tabt. Vi må tilbage.
- Men Jorden snurrer kun fremad. - Men fremad mod hvad?
Du ser vel, hvorhen det skrider?
Inden livet på jorden bliver helt umuligt-
- vil det i lang tid inden have været fuldstændigt ubærligt.
I har fordrevet Ham!
I skal holde op med at bevæge jer.
I kan ikke forstå. I kan kun ødelægge.
I gør ikke fremskridt, I tramper bare ting ned.
I stakkels, blinde børn. Efterladt på Jorden.
I famler jer skrækslagne og vildledte frem-
- på blodige slagmarker, over de faldnes lig.
Jeres Sion findes kun der, hvor I befinder jer.
Kan I ikke finde jeres hjertes begær nær jer, har det aldrig været mistet.
Vend om. Gør det ugjort. Og så vil Han vende tilbage igen.
Engel eller drøm, jeg forstår ikke, hvorfor du kommer til mig.
Jeg er ingen profet. Jeg er en syg, ensom mand.
Vil du frelse eller ødelægge mig?
"Lad være med at bevæge jer." Er det det, du vil have? Svar mig!
- Du vil have, at jeg dør. - Ja. Nej. Nej. Ja.
Det her står ikke i teksten. Ikke flere afvigelser.
Tag at forsvinde. Jeg er dødtræt af at være offer!
At blive forladt, smittet, røvrendt-
- og nu plaget af en afsindig, uansvarlig engel.
Lad mig være i fred!
Du kan ikke flygte fra dit kald, Jonas.
Gem dig for mig det ene sted, og du vil finde mig det andet.
Jeg, jeg, jeg, jeg står langs vejen og venter på dig.
Du kender mig, profet.
Dit mishandlede hjerte puster liv i et univers af sår.
Du er nu bogens kar.
På dig, i dig, i dit blod skriver vi, og har skrevet:
Stilstand. Slutningen.
- Du er for meget alene. - Ikke frivilligt.
Det er helt gak. "Folkevandringer?" Ondt. Nogle af os havde intet valg.
Du skal ikke stå der og blive fornærmet. Det var jo et syn!
Hvor kom det fra? Det kom jo fra dig selv.
Nej, fra noget andet. Er jeg måske skør? Så kom der en engel.
Verden er skør. Halvdelen af mine venner er døde, og jeg er kun 31 år.
Hver morgen vågner jeg og tror, Louis ligger ved siden af mig-
- men så husker jeg gradvist, at det her er virkeligt.
- Måske går jeg op i limningen. - Lad være med det.
Det er hverken demens eller virkelighed. Det bare dig, Prior.
Du er bange for, hvad der skal ske. Bange for tiden. Du vil tilbage.
- Så du har fremmanet en engel. - Hvilken trøst.
En kosmisk reaktionær. Men der kom ingen engel.
Hører du efter? For min skyld?
Jeg kan tage hvad som helst, men ikke at det her sker for dig.
Måske er jeg en profet. Måske har vi, der skal dø, fået profetiens virus:
"Forhold jer i ro. Opgiv jeres bestræbelser."
Måske har verden fordrevet Gud fra himlen og gjort englene vrede.
Jeg tror, jeg har set, hvordan det ender. Og derfor-
- bliver jeg nu blind. Det gør profeter. Det giver jo mening.
Hvis jeg hader himlen, er mit bedste forsvar at flygte.
Hvordan kan en fundamentalistisk, teokratisk religion-
- være en deltagende del af et pluralistisk, verdsligt demokrati?
Det er for vildt, at du er mormon. Tre uger i sengen med en mormon...
Godmorgen.
Hvorfor sagde du ikke noget? Altså, før jeg spurgte.
- Jeg troede, du var protestant. - Nå men det er jeg ikke.
- Har du sovet godt? - Nej.
Men du er jo en alvorlig jurist.
Højesterettens højeste embedsmand er også mormon, Louis.
- Jeg bryder mig ikke om sekter. - Det er det heller ikke.
Enhver religion, der ikke er mindst 2.000 år gammel, er en sekt.
- Hvorfor blev du så overrasket? - Alle mine elskere er da... Fordi!
I hører til ude vestpå, på de indtørrede saltsøer.
Er der en stor folkevandring i gang?
- Det er uhyggeligt. Du skjulte det. - Louis. Jeg elsker dig.
- Næ, du gør ej. - Jo, jeg gør.
Nej, du er bare ikke uskyldig længere.
Jo, det gør jeg altså. Jeg har aldrig følt noget lignende.
Det gør jeg. Jeg elsker dig.
Nej, ikke efter et par uger.
Det tager flere år at blive forelsket. Mindst fire et halvt.
Vi er ens, du og jeg, Louis. Vi ønsker os det samme af livet.
Vi må snakke sammen.
Ingen optegnelser. Er du døv? Jeg har ikke noget på den komite.
Sådan arbejder jeg ikke...
Notaterne gik tabt. En brand eller vandskade, hvem ved?
Jeg har kastet op 15 gange i dag. Jeg har talt dem.
- Hvad glor du på? 15 gange. - Læg røret på og tag din medicin.
Jeg er blevet frikendt for det to gange! Skal jeg chikaneres til døde?
Jeg har aldrig slået nogen ihjel. Bortset fra dig, og du fortjente det.
Forsvind.
Forhal sagen. De kan ikke starte uden os. Den gamle heks skal nok få...
- Luk røven, moder Teresa! - Læg så telefonen.
Rør den, og jeg bider dig! Jeg har rabies.
Jeg har selv styr på pillerne. De kan afsætte placeboen nede ad gangen.
Jeg skal ikke være kontrolgruppe. En lille fugl sang for mig.
De kramper! Jeg forstår godt, kvinder går amok hver måned.
Godt, jeg fik hende til at grine.
Lillian Hellman sidder garanteret og bytter pillerne ud i kælderen.
Vent, er hun ikke død?
Min hukommelse... Ethel, er Lillian ikke død? Har du set hende deroppe?
En grimt fruentimmer med en næse, selv en jøde ville ærgre sig over.
Har du set nogen, der ser sådan ud deroppe?
- Hun vil ikke tale med mig. - Hvem taler du til?
Jeg administrerer selv min medicin. Azid... Noget.
- Azidothymedin? - Prosit!
Det er helt hundrede elixir vitae.
Giv mig nøglerne.
- Du fik medicinen. - I stor stil.
Der er højst 30 mennesker i landet, der får den her medicin.
Hundredtusindvis har brug for den. Uretfærdigt.
Livet er uretfærdigt. Så prop øjnene tilbage i hovedet, pusling.
Jeg er kold over for en ujævn fordeling af goderne her på Jorden.
Jeg er en fodnote i historien. Og du er sygeplejerske, så plej og smut.
Der er mere, end du har brug for. Jeg vil have noget.
- Det er ulovligt. Jeg melder dig. - Jeg er ikke bekymret.
- Mine venner har behov for medicinen. - Jeg beundrer din loyalitet. Men nej.
- Hvorfor ikke? - Du giver mig lede.
Om lidt tigger og beder du. Men jeg hader både dig og dine venner.
"Giv mig." Regningen kommer som et chok.
- Du har vist aldrig betalt for noget. - Ingen har arbejdet hårdere end jeg!
Du skal ikke komme her og snakke om retfærdighed.
De kunne ikke røre mig, mens jeg levede. Men nu er jeg døende...
Er det retfærdigt? Hvad er jeg? En død mand.
Fandens!
Åh, gud. Hvad talte vi om? Jeg kan intet huske.
Nå, jo. Døden. Jeg er en død mand.
- Forventer du medlidenhed? - Jeg forventer at få mine nøgler.
- Og så skrider du, sambo. - Hvad sagde du?
- Ud, din negerfisse. Sorte bøsserøv! - Dumme, storbandende egoflipper!
Slave, kælling. Gadekryds. Abe.
- Jødesmovs! - Nu ligner det noget.
Nu må du gerne få et pilleglas.
Men kun et.
Kors. Jeg troede aldrig, han ville gå.
- Skal du sidde der hele natten? - Kun til i morgen.
- Tilbage til sumpen, når hanen galer? - Næ. Jeg tager kl. 07.05 til Yonkers.
Hvad fanden er der i Yonkers?
Disciplinærhøringen, du har ævlet om hele ugen. Jeg kigger ind.
Der er ingen åbne døre. Du er henrettet for landsforræderi.
Så tager jeg den gennem væggen.
Din dæmon.
Din blodtørstige, gamle strigle.
Det værste ved at være syg i USA er, at man bliver holdt ude fra festen.
USA har ikke brug for de syge.
Se bare Reagan. Han er så frisk, at det er umenneskeligt.
Han er 100 år, bliver skudt i brystet-
- og et par dage efter er han ude at ride.
Hvem gør den slags?
Sådan er USA. Det er simpelt hen ikke et sted for syge mennesker.
Ripped and synced by DBRETAiL - www.DanishBits.Org