Zdravím vás.
Vy asi budete zvědaví tady na ten příběh.
Skřítkové rádi vypráví příběhy. To jste o nich určitě nevěděli.
Pravděpodobně o skřítcích nevíte spoustu dalších věcí.
Další skřítkovskou zajímavostí je,
že skřítkové mohou dělat jen tři druhy práce.
Tou první je šití bot v noci, když starý švec spí.
Ňoumo, neušil bys ani dřeváky.
Dále mohou péct sušenky ve starém stromu.
Dokážete si představit, jak je nebezpečné mít troubu ve starém dubu
v období sucha.
Já chci dělat boty!
Ovšem třetí profese...
někteří jí říkají jackpot nebo zlatý důl.
Je to práce, po které každý skřítek touží.
A sice vyrábění hraček v Santově dílně.
Poslední dva týdny do Vánoc.
Pouze škřítkové ji mohou dělat.
Naše hbité prsty, přirozeně veselá povaha a vynalézavost
se pro to výborně hodí.
Zkoušeli použít trpaslíky a troly,
ale trpaslíci moc pili
a trolové neměli základní návyky.
Žádný člověk ještě nikdy nevstoupil do Santovy dílny.
Tedy až do chvíle před 30 lety.
Jak jste již asi uhodli, tam začíná náš příběh.
VÁNOČNÍ SKŘÍTEK
Jsi to nejhodnější děťátko.
Tvoje postýlka.
Bude se ti tady ležet jako v peřince.
Teď už zavři očička
a hezky spinkej.
Příští Vánoce už možná budeš mít domov.
Veselé Vánoce, můj andílku.
Poslouchejte mě všichni.
Máme za sebou další úspěšný rok.
Takže po té dlouhé a těžké práci
je načase začít s přípravami na příští Vánoce.
Co je u všech svatých tohle?
Buddyho plínky.
Jmenuje se Buddy. Musel ti...
Vlézt do pytle v sirotčinci.
Co budeme dělat?
Santa se musel rozhodnout.
Naštěstí, pokud jde o děti, Santa má srdce ze zlata.
A tak Buddy zůstal u staršího skřítka, který chtěl vždycky dítě,
ale tolik času trávil vyráběním hraček,
že úplně zapomněl založit rodinu.
Santo.
Ano, to já jsem vychoval Buddyho.
Byl jsem jeho adoptivním otcem.
Ačkoliv Buddy rostl dvakrát tak rychle,
nijak se nelišil od ostatních dětí.
Ne tak rychle, Buddy.
Tedy nijak zásadně.
Než se naučíme, jak postavit nejnovější grafický procesor,
zopakujme si všichni kodex skřítků, dobře?
Za prvé.
Každý den ber, jako by byly Vánoce
Za druhé.
Na seznamu hodných je místo pro každého.
Za třetí
Chceš-li šířit vánoční veselí, zpívej, aby tě každý slyšel.
A jednoho dne, když Buddy vyrostl, jsem ho udělal mým učedníkem.
Tady jsem ještě nikdy nebyl.
Myslím, že je načase, aby jsi se vyučil všeumělem.
Santovy sáně.
Pomůžeš mi je zase dostat do vzduchu.
Já myslel, že létají díky kouzelným sobům.
Díky čemu mají sobi svoji kouzelnou moc?
Díky duchu Vánoc.
To ví přece každý.
Ačkoliv to může znít naivně,
hodně lidí tam dole na jihu nevěří na Santu Clause.
Cože?
Kdo si myslí, že jim nosí dárky pod stromeček?
No, údajně žijí v přesvědčení, že jim je nosí jejich rodiče.
To je přece směšné.
Jak by to rodiče všechno stihli za jednu noc?
A co Santovy sušenky? To jim je snad taky ujídají rodiče?
Já vím, já vím.
Rok od roku, čím dál méně lidí věří na Santu Clause.
Takto ale čelíme skutečné energetické krizi.
Jen se podívej, kolik ukazuje náš Clausometr.
To je strašné.
Proto jsem v šedesátých letech vyrobil tuhle krasavici.
Co to je?
To je Tryskosob 3000.
Tryskový turbomotor s 850 sobími silami.
Bez něj by se saně neodlepily víc než metr od země.
Vypadá to na vyzkratovaný termočlánek.
Nechceš mi s tím pomoct?
Chceš, abych ti pomáhal?
Přes všechnu lásku své rodiny a svých přátel,
měla přítomnost člověka ve světě skřítků i jisté stinné stránky.
Ahoj Ming Mingu.
Dnes nestihnu vyrobit stanovené denní množství.
To je v pořádku, Buddy.
Kolik kreslítek už máš hotových?
No tak Buddy, kolik?
Mám jich 85.
Osmdesát pět.
Takže ti jich chybí
ještě 915.
To je slabota.
Proč to neřekneš rovnou?
Jsem ten nejhorší hračkář na světě.
Jsem jen nešikovnej ťulpas.
Ne Buddy, nejsi nešikovnej ťulpas.
Prostě jen každý máme talent na něco jiného.
Zdá se, že všichni kromě mě mají ten samý talent.
I ty máš mnoho talentů.
Mnoho talentů, třeba jako... Mnoho talentů?
Vyměnil jsi baterie v detektoru kouře.
Má pravdu. Tam si zaválel.
A za půl roku je budeš muset kontrolovat znovu, nemám pravdu?
A jediný v našem sboru spíváš baryton.
Celý sbor tak zní o oktávu níž.
A nezníme špatně.
Vidíš, že nejsi jen nešikovnej ťulpas, Buddy.
Jsi prostě výjimečný.
TESTOVÁNÍ HRAČEK
A tak Buddyho poslali pracovat mezi výjimečné skřítky.
Foom Foome.
Vím, že toho máš dost, ale nemohl bys po Buddym dodělat pár kreslítek?
-Jasně. -Děkuju.
Buddy je neskutečný.
Lum Lum a Choo Choo musí jet dvojité směny.
To s tím výjimečným talentem si vymyslel moc chytře.
Je mi toho chlapce líto. Snad mu to nikdo neprozradí.
Jestli si dosud neuvědomil, že je clověk,
tak tohle mu nedojde asi nikdy.
Jestli si dosud neuvědomil, že je clověk,
tak tohle mu nedojde asi nikdy.
Myslím, že jsou mi malé.
Jsi prostě výjimečný.
Nevypadáš dobře, Buddy. Není ti něco?
Nic mi není. Jen potřebuji trochu vody.
Buddy.
Buddy, jsi v pořádku?
Promiň, tati.
Chci teď být sám.
Buddy, musíme si o něčem promluvit.
Buddy, je tady něco, co bych ti měl asi říct.
Nejspíš jsem ti to měl povědět už dávno. Hodně dávno.
A pak jsem Buddymu vyprávěl, jak se jeho otec
zamiloval, když byl ještě úplně mladý,
do krásné dívky Susan Wellsové.
A když se Buddy narodil, maminka ho dala k adopci
a jak o něco později zemřela.
Řekl jsem mu, že jeho otec nikdy nezjistil, že se narodil.
Ale hlavně jsem mu řekl, že jeho otec žije
v kouzelné zemi jménem New York City.
Tam můj táta pracuje?
V Empire State Building.
Ahoj, Buddy, nechceš sbírat sněhůvky?
Teď ne, Ledáčku.
-Ahoj, Buddy. -Oh.
Ahoj, Leone.
Proč jsi tak smutný?
Zdá se, že nejsem skřítek.
Jistě, že ne. Máš skoro dva metry a od 15 let ti rostou vousy.
Táta říká, že můj pravý otec žije v kouzelném městě daleko odtud.
Nevím, co mám dělat.
Alespoň že máš tátu.
Mě jednoho dne ukouleli a nechali venku zmrznout.
Nikdy jsem nebyl jinde, než na Severním pólu.
Buddy, já jsem procestoval celý svět,
když jsem byl v mládí kupovitým obláčkem.
Je to překrásné místo plné úžasných tvorů.
Kromě psů. Mimochodem, nejez žlutý sníh.
To já vím.
Chci říct, že máš možná skvělou příležitost
dozvědět se, kdo skutečně jsi.
Slyšel jsem, že se chystáš vyrazit do velkého města.
Jo. Jsem trochu nervózní.
Leon tvrdí, že New York pro mě není.
Leona si nevšímej.
Vždyť nikde nikdy nebyl. Nemá přece nohy.
To já byl v New Yorku už tisíckrát.
Vážně? A jaký je?
No, pár věcí bys měl vědět.
Za prvé, když někde uvidíš gumu, nech ji tam.
-Nejsou to bonbóny. -Aha.
Za druhé, co se týče Rayovy pizzy.
Všichni tvrdí, že je to originál, ale tu pravou mají na 11. ulici.
A když uvidíš ceduli s nápisem peep show,
neznamená to, že tě nechají kouknout se na dárky před Vánoci.
Já už se těším na tátu.
Budeme spolu bruslit a mlsat dobroty.
To je další věc, co jsem ti chtěl říct.
Víš, Buddy, tvůj otec...
Zkrátka, je na seznamu zlobivých.
Ne!
Vy nám chcete vzít ty knížky?
Hele, je mi jasné, o co se snažíte. Mám se cítit provinile,
ale jste to přece vy, kdo nám dluží peníze.
Ale děti ty knihy milují.
To já vím.
Byl jsem to já, kdo založil čtenářský kroužek, takže to rád slyším.
Někteří lidé prostě zapomněli, co je v životě důležité.
Ale to neznamená, že se nemůžou vrátit na správnou cestu.
Možná jen potřebují trochu toho ducha Vánoc.
No, v tom jsem dobrý.
Já vím, že jsi.
Víš, že tu vždycky pro tebe budu.
Teď už běž.
Běž.
Ahoj, kluci.
-Ahoj, Buddy. -Ahoj, Buddy.
-Opatruj se. -Ahoj.
Měj se.
Ahoj, Buddy.
Pozdravuj, Buddy.
Čau, Buddy. Snad tátu najdeš.
Díky, pane Narvale.
Nashle.
Ahoj. Jak se jmenuješ?
Já jsem Buddy.
Pojď, já tě obejmu.
Hodný mýval! Jen jsem tě chtěl obejmout.
Ahoj. Ahoj.
Děkuju. Děkuju.
NEJLEPŠÍ HRNEK KAFE SVĚTA
Dokázali jste to! Blahopřeju!
Nejlepší kafe na světě.
Pošmáknul jsem si.
Moc mě těšilo.
Ahoj.
Santo! Santo...
Ne. To není Santa.
Děkuju. Děkuju.
Děkuju.
Nech toho. Rozumíš?
Koukej odsud zmizet. Padej.
-Dobrý den. -Zdravím.
Nádhera.
Vypadá to jako stromeček.
Znovu vytisknout? Víš, kolik by to stálo?
Chybí tam několik stránek. Příběh nedává smysl.
Myslíš, že si toho děti všimnou? Ty si jen prohlížejí obrázky.
Promiňte, dál s vámi nepojedu, protože tady pracuje můj táta.
Mějte se. Zapomněl jsem vás obejmout.
Já ti nevím. Ještě jsem koťatům drápky nestříhala.
Kolik jich je? Osm?
Nevím, jestli to stihnu.
No, tak mi je přivez na víkend. Udělám, co budu moci.
Nic za to nechci. Přivez je a uvidíme.
Promiňte. Přišel jsem za Walterem Hobbsem.
Jsem skřítek Buddy.
Vypadáte ohromně!
-Kdo vás posílá? -Táta skřítek.
-Táta skřítek? -Ze Severního pólu.
-Ze Severního pólu? -Ano.
-Tak ty myslíš, že může do tisku? -Ne.
Já si myslím, že máme vyhodit $30 000 z okna, aby se děcka dozvěděli,
jak to dopadlo se štěnětem a tím pitomým holubem.
Vytiskněte to.
- Ano? - Pane Hobbsi?
- Něco tu pro vás mám. - A co?
Někdo vám posílá dárko-gram.
Tati!
Tak jo, vezměte to rychle.
Šel jsem celý den a noc, abych tě našel.
A to jdeš ze Severního pólu?
Ano, přesně odtamtud!
Santa ti musel zavolat.
Jasně, zrovna teď mi volal z mobilu.
Vážně?
- Tak pokračuj. - A s čím jako?
Nezazpíváš nám něco třeba? Nebo můžu zase pracovat?
Zazpívat?
Uh...
Jasně. Cokoli si přeješ, tati.
Já jsem tu s tátou svým,
ani se neznáme
a on chce, abych mu zazpíval.
Já byl adoptován,
jenže tys o mně nevěděl.
Ale teď jsem tady,
našel jsem tě, tati.
A víš co?
Mám tě rád. Mám tě rád. Mám tě rád.
Páni, to bylo divný.
Obvykle přece jen zpíváte Rolničky a podobný koledy.
To jsem já, tvůj syn. Susan Wellsová mě porodila,
i když ti to neřekla.
A teď jsem tady. To jsem já, Buddy.
Susan Wellsová? Řekl jsi Susan Wellsová?
Ano.
Kdo mi poslal tenhle dárko-gram?
Co je dárko-gram? Já ho chci taky.
- Měli bychom zavolat ochranku. - Dobrý nápad.
Já si taky rád šuškám.
Nic se neděje. Walter je můj táta.
Jenže tvůj táta má teď práci.
Tak já přijdu později.
Hele, teď sem nějakou chvíli nechoď, ano?
- Nebo pofrčíš k Santovi. - Dobře.
Radši se vrať zpátky mezi klauny.
Pardon. Promiňte.
Ovocnou vášeň?
Ovocný sprej? Jistě.
Promiňte.
Chcete jet?
Viděli jste ty záchody?
Jsou obrovské!
PRO NEJDRAŽŠÍ OSOBU
Hej ty! Pojď sem!
- Já? - Ano.
Co ty tady děláš?
Tady se nemáš co motat.
Nakup si, až budeš mít volno. Jasný?
-Teď se vrať nahoru. -Dobře. Nevěděl jsem.
To bys měl.
- Vy se na mě zlobíte? - Ne.
- Určitě? - Jen chci, abys dělal svou práci.
Tak jo.
Co je tohle?
To je Severní pól.
To není.
-Ale je. -Ne, není.
-Ale je. -Ne, není. Tak kde je sníh?
Proč se tak usmíváš?
Usmívám se rád, baví mě to.
Tak teď si pro změnu bav prací. Bavíš se prací?
-Odteď tě baví práce. -Jasně.
-Dáme se do toho. -Dobře.
Poslouchejte, zítra ráno v deset k nám přijede Santa Claus.
Santa! Panebože!
Santa přijede? Já ho znám.
Já ho znám.
Všechny děti se s ním můžou vyfotit.
Schovejte si účtenky!
-Zítra ráno v deset. -Zítra ráno v deset.
-Přijede k nám Santa. -Jo.
Podepište mi to.
Ahoj.
Přijede Santa.
Líbí se ti?
Máš talent na zdobení stromků.
Střílíš si ze mě? Že tě navedl Crumpet?
Já si z tebe nestřílím.
Jsem moc rád, že i další lidé mají v oblibě kulturu skřítků.
-Já se jen snažím přežít svátky. -Přežít?
Vánoce jsou to nejlepší z celého roku.
-Prosím tě, už na mě nemluv. -Hm?
A jé! Tady někdo potřebuje zazpívat koledu.
Jdi pryč.
Chceš-li šířit vánoční veselí, zpívej tak, aby tě každý slyšel.
Díky, ale já nezpívám.
Ale vždy to je, jako když mluvíš,
jen hlasitěji a hlas jde nahoru a zase dolů.
Já umím zpívat, ale teď se mi nechce.
Zvláš ne před cizími lidmi.
Jestli zpíváš o samotě, nebo před lidmi. Není v tom rozdíl.
V tom je tedy velký rozdíl.
Ne, není. Počkej.
Já zpívám, v obchodním domě si zpívám.
Jsem v obchodě a zpívám.
Hele! Na Severním pólu se nezpívá.
-Ale ano, zpívá. -Ne, nezpívá.
-Zpívá se tam pořád. -Ne, nezpívá.
Obzvlášť při výrobě hraček.
Vidíš?
Upozornění pro návštěvníky.
Prosím, dokončete své nákupy,
za deset minut zavíráme.
Tak konečně můžu jít domů.
Ale má přijet Santa a nic není hotové.
Uvidíme se zítra.
-Buddy. -Jovie.
-Ahoj. -Ahoj.
Jovie.
Ahoj. Vezmu si to sebou, ano? Mám ještě hromadu práce.
-Opravdu? -Nestíhám to, mám toho moc.
Můžu jíst u sebe?
- Ne. - Proč ne?
Táta jí taky v pokoji.
Mám hromadu úkolů. Nestíhám to, mám toho moc.
Najíš se tady!
VÍTEJ SANTO
Zmizni! Nedívej se!
Zmiz!
Tati?
Ahoj tati, to jsem já.
Tati. Tati. Tati.
-Hej! -To je jen dárek pro mého tátu.
-Tohle si vezmu. -Tak jo.
Nezapomeňte mu říct, že je to ode mě, jeho syna, jo?
Mám ho moc rád a je pro mě tím nejlepším tátou na světě.
Kluci, vy teda máte páru.
To je krása.
- Hej, ty! - Já?
Pojď sem. Promluvíme si.
A o čem chceš mluvit?
Jak to, že jsi byl ráno v dámských šatnách?
Slyšel jsem tě zpívat.
Nemělo to nic společného s tím, že jsem byla nahá ve sprše?
Nevěděl jsem, že jsi nahá.
Proč jsi tu byla tak brzy?
Vypnuli mi vodu.
Co jsi tu dělal tak brzy ty?
Stavěl tohle.
-To jsi udělal ty? -Hm.
Docela je to vytočilo.
Vážně?
Lidi, taky vidíte to samý co já?
Vypadá to fakt dobře. Až moc dobře.
Vedení sem muselo poslat profíka.
Nevím proč, ale někdo chce moje místo. Hlavní je teď držet pospolu.
Jasný? Když poletím já, poletíte všichni.
Kdybyste si něčeho všimli, zavolejte mi na vysílačku.
Na kanálu tři. Heslo je: "Santa má fugl novej pytel."
Jasný?
Stuhy mají 15 centimetrů.
-To není možné. -15 centimetrů.
Mimochodem, myslím, že zpíváš tím nekrásnějším hlasem
na celém světě.
Santa.
Santo. To jsem já, Buddy.
-Ahoj Buddy, jak se máš? -Santo!
To jsem já.
-Chceš vidět Santu? -Santo!
-Kdo jsi sakra ty? -O čem to točíš?
-Jsem Santa Claus. -Ne, nejsi.
Ovšem, že jsem. Ho ho ho.
Jestli jsi Santa, jakou písničku jsem ti zpíval letos k narozeninám?
Hodně štěstí, co jinýho?
Ho-ho-ho.
- Tak kolik ti je, synku? - Čtyři.
- To už jsi velký. Jak se jmenuješ? - Paul.
- A co ti mám přinést? - Neříkej mu, co chceš?
Je to lhář.
Nech toho kluka mluvit.
Je mi z tebe zle, jak můžeš sám se sebou žít?
- Dej si odpich, jo? - Úsměv.
Lžeš, až se ti od pusy práší.
- Hele, myslím to vážně. - Jsi podvodník.
- Já jsem podvodník? - Jsi.
Jak by se ti líbilo umřít? Co?
Dělá si jen legraci.
-Smrdíš. -Přeju vám krásné a veselé Vánoce.
Páchneš masem a sýrem. Nevoníš jako Santa.
Je to lži-Santa.
Je to podvodník! Je to podvodník!
-Kam si myslíš, že jdeš? -Nech mě.
Je to podvodník!
Pojď sem! Pojď sem!
Oh! Ah!
Ne!
Není to Santa Claus! Není to Santa!
TÉ NEJDRAŽŠÍ OSOBĚ
Tátovi
-Co to máte? -Telefon.
Jistě.
- Ano? - Na lince jedna máte policii.
Policii? Haló?
Tati!
Já věděl, že přijdeš. Jsi ten nejlepší táta!
Strážníku Tome, to je můj táta. To je Walter.
Zaplatil kauci. Mohl jsem si jednou zavolat. Jen jednou.
Řekl jsem jim: "Já vím, komu zavolám, Walteru Hobbsovi."
A ty jsi fakt přišel.
Oni mi tvrdili, že nepřijdeš. Říkali to pořád dokola.
Kdo sakra jsi a o co ti vlastně jde?
Jsem Buddy, jsem tvůj syn.
Počkej...
Řekni mi, kde jsi vzal tu fotku?
Dal mi ji táta skřítek.
Hraješ se mnou nějakou hru? Chceš ze mě vytáhnout peníze?
Ne, jen jsme tě chtěl poznat a myslel jsem, že cítíš stejně.
Kdo by tě nechtěl poznat?
Můžeme stavět perníkové chaloupky a baštit těsto na sušenky,
jít si zabruslit a držet se za ruce.
- Pojď se mnou. - Dobře.
Tak se podíváme, co tu máme?
Buddy, nejez to.
Ó.
Uděláme to rychle, celé odpoledne mám našlapané.
-Jsem nemocný? -Ano, ale nejdřív ti uděláme test.
-Jaký test? -Ten který určí, jestli jsi můj syn.
-Proč sedím na papíru? -Kvůli hygieně ostatních pacientů.
-Klidně seď, píchnu tě do prstu. -Píchnete mě do prstu?
-Studí to. -Seď klidně, prosím.
-Můžu si poslechnout váš náhrdelník? -Ne, nemůžeš. Seď klidně...
Proč je tady ta kostra? Když šilhám, vypadá jako pirátská vlajka.
-Má nějaké jméno? -Ne, vlastně ano, Ben.
-Venku mě čekají pacienti. -Prosím, seď klidně.
-Zlobí se na mě. -Ano, zlobí se na tebe.
Čím dřív se uklidníš, tím dřív budeme hotovi.
-Půjdeme potom do cukrárny? -To víš, že jo.
Půjdeme mlsat, postavíme si perníkové chaloupky a namalujeme si vajíčka.
-Jé, velikonoční malovaná vajíčka. -Jasně.
Mému prstu tluče srdce.
Za chvíli to přestane bolet.
Jak se jmenuješ?
Buddy.
-Já jsem Carolyn. -Ahoj.
-Co si přeješ k Vánocům. -Mluvící Suzie.
Zkusím se u Santy přimluvit.
Díky. Más hezký kostým.
To není kostým. Já jsem skřítek.
Technicky řečeno jsem člověk, ale vychovali mě skřítci.
Mě také vychovávají lidé.
Paráda.
Takže?
Je to kluk. Buddy je váš syn.
To není možné.
Sám jste ho viděl. Nepochybně má papíry na hlavu.
Spíš se mentálně vrací do stavu dětské závisloti.
Skřítek?
Potřebuje lidskou péči a ochranu.
Rozumím.
Chcete, abych mu najal kojnou?
Waltře, vemte ho domů. Představte ho svým dětem.
Jakmile pochopí, jak se věci mají,
přestane s tou hrou na skřítka a začne zase normálně žít.
To je moje rada.
Pane Bože. Waltře, to je úžasné.
Ty máš dalšího syna.
Úžasný. Takhle jsem o tom ještě nikdy nepřemýšlel.
To je fantastické.
Je to menší komplikace, ale nic, co bychom nezvládli.
-Zlato. -Co?
Myslí si, že je skřítek.
Promiň, co?
Myslí si, že je vánoční skřítek.
Nech toho, Waltře. Určitě si vážně nemyslí, že je skřítek.
Potom jsem procestoval sedm hvozdů cukrátkového lesa,
přes gumídkové moře .
A pak jsem prošel Lincolnským tunelem.
Ah!
Kde jste tedy byl posledních 30 let?
Na Sevením pólu.
Můžete mi podat javorový sirup?
Nepřinesla jsem... Máme špagety.
Myslím, že ještě trochu mám.
Ano.
Máte rád cukr?
V sirupu je cukr?
Ano.
V tom případě ano!
My skřítkové se snažíme držet čtyř hlavních druhů jídel:
Bonbóny, cukrkandl, marcipán a sirup.
Takže teď budete bydlet s námi?
Myslíte, že bych mohl?
Ovšem, že můžete.
-Emily. -Jak dlouho tu plánujete zůstat?
Ještě jsem o tom nepřemýšlel, ale říkal jsem si, že napořád?
Emily. Můžeme si promluvit v kuchyni o samotě?
Zešílela jsi? Nemůže tady zůstat.
Je evidentní, že má hodně velké problémy.
Nemůžeme ho jen tak vykopnout na ulici.
Proč ne? Má rád sníh.
Řekl mi to snad patnáctkrát.
Waltře, je to tvůj syn.
Slyšeli jste to?
Jseš hrozně divnej.
Tati?
Tati!
-Co je? -Neusnu, dokud mě nezachumláš.
-Cože? -Neusnu, dokud mě nezachumláš.
Nebudu tě chumlat.
Slibuju, že hned potom usnu.
Fajn.
-Že tě zlochtám! -Buddy, přestaň.
Promiň.
Pěkně tady lež a spi.
-Dobře. -Dobře.
Tati?
Hm?
Mám tě rád.
Dobře. Teď už spi.
Tak tohle si nechám líbit.
Snídani tady většinou dělám právě já.
To stačí. To stačí.
Dobře.
Je to dobré.
-Dobré? Výborně. -Dobré.
Vyspal jsi se v noci dobře?
Báječně. Celých 40 minut.
Zbyl mě čas na postavení houpacího koníka.
Páni, to jsi postavil ty?
Kde jsi na to vzal dřevo?
-Dobré ráno, zlato. -Brýtro, tati.
Waltře, Buddy nám udělal snídani. Není to milé?
A oběd.
A oběd. Měj se.
-Kolik chceš špaget, tati? -Prozatím mi bude stačit kafe.
Dobře.
Mám pro nás plány na celý den, tati.
Budeme dělat ve sněhu anděly a potom půjdeme bruslit.
Potom si dáme závod v rychlojedení čokoládových sušenek
a nakonec se budeme tulit.
Musím jít od práce, Buddy.
Ještě něco. Jestli tady chceš zůstat
možná bys jsi mohl sundat ten kostým.
Ale já ho nosím celý život.
Teď už nejsi na Severním pólu.
-Chceš aby byl šťastný, ne? -Víc než cokoli.
Tak si ho sundej.
Čím dřív, tím líp.
Čím dřív, tím líp?
Čím dřív, tím líp.
Dobře.
Málem jsem zapomněla...
Ráno.
Tady Walter.
Funguje to. Jsi to ty.
-Kde si vzal moje číslo? -Od Emily. Pro případ nouze.
Aha, a je tohle případ nouze?
Z té ďábelské skříňky pod oknem vychází zlověstný zvuk.
Zní to nějak takhle:
To není nic zlověstného. To je radiátor.
Ten zvuk dělá teplo, když se zapíná.
Ne, nedělá. Je to zlověstné.
Mám strach se na to jenom podívat.
Dobře, půjdu k tomu blíž.
Počkej. Máš pravdu.
Je to v pořádku. Už to vidím. Všechno je v pořádku.
-Měl jsi pravdu. -Výborně. Musím jít.
Mám tě rád. Zavolám ti zase za pět minut.
Ne, Buddy. Nemusíš...
Nemusíš mi volat, dobře?
Jasně. Ty zavoláš mě.
Dobře, už musím jít.
Namaloval jsem obrázek motýla.
-Dobře, už musím jít. -Naladil jsem piano.
Dobře, mám tě rád.
Hmm.
-Hobbsi. -Zdravím
-Jak se máte? -Prosím, posaďte se.
Viděl jsem vás na schůzi. Vypadáte dobře.
Děkuju vám, vy taky. Tak co vás sem přivádí?
Abych pravdu řekl, volala mi neteř.
Chtěla by vědět, jak se jistému štěňátku a holoubkovi
podařilo uniknout ze spárů zlé čarodějnice.
Věřte mi, už hledám novou tiskárnu.
Tahle se moc neosvědčila.
Možná za to nemůže jen tiskárna.
To je váš podpis, že?
-Mohli bychom hledat viníka celý den. -Mám pro vás novinku.
I kdyby tam ty stránky nechyběly, ta knížka by stála za houby.
Už jste viděl naše výsledky za čtvrtletí?
- Dnes mají dorazit. - Už dorazily.
To blbý štěně a holub jsou propadák, Hobbsi.
Mí lidé odhadují, že tohle čtvrtletí klesl zisk o osm procent.
Osm procent!
To nepřipadá v úvahu.
-Určitě se to zase zlomí. -Ne.
-Ne? -Ne, ne.
Vydáme novou knihu. V prvním čtvrtletí.
V prvním čtvrletí?
Přijedu do města čtyřiadvacátého.
V ten den si s radostí poslechnu do podrobna
vaše plány na tuto novou knihu.
Počkejte, ale to je přece Štědrý den.
-A? -A, hm...
Žádný problém. Rád vás budu informovat.
V této hře držím všechny trumfy.
-Mám zdraví i brnění na maximum. -Michaele.
-Mám plné... -Michaele, to jsem já, Buddy.
- Znáš toho chlapa? - Nikdy jsem ho neviděl.
To jsem já, Buddy. Tvůj bratr.
To snad ne.
Ne, Michaele, počkej. To jsem já, počkej.
Promiňte, promiňte.
Michaele, Michaele!
Michaele!
Michaele, tak počkej!
Michaele. Michaele.
Teda, jsi rychlej. Skoro jsem tě nedohonil.
Čekal jsem na tebe pět hodin. Není ti ta bunda velká?
Mám dobrou zprávu. Viděl jsem psa. Už jsi viděl psa?
Asi jo.
Co bylo ve škole? Bavil ses? Dostal jsi domácí úkoly?
Máš nějaké přátele? Máš nejlepšího kámoše?
-Má taky tak velkou bundu? -Jdi pryč.
Kdo to hodil?
Utíkej.
Na ně! Trefte toho zelenýho!
S tamtěma klukama není žádná legrace.
Radši zmizíme.
Víš ty co? Pořádně jim naložíme.
Honem, udělej co nejvíc sněhových koulí.
Připravený?
Teď!
Au.
Padáme.
Škoda, jeden utekl.
Kouli.
Vau.
Odkud jsi říkal, že jsi?
- Kéž by tu byl táta. - Proč?
Je to ten nejlepší táta na světě.
Děláš si legraci? Horšího tátu neznám.
-Jak to myslíš? -Pořád jenom pracuje.
-Práce je zábava. -Ale ne ta jeho.
Zajímají ho jenom peníze. Na mě nebo na ostatních mu nezáleží.
Taky je na seznamu zlobivých.
Líbí se ti?
Kdo jako?
Ta holka, co na ni zíráš.
Um...
Jo.
Tak ji pozvi na rande.
Rande?
Vyrazíte si ven. Dáte si večeři.
-Večeři? -Skutečnou večeři.
Žádné bonbóny. Když bude souhlasit, máš vyhráno.
To je takový holčičí tajný heslo.
Kdopak to přišel?
- Ahoj, Jovie. - Ahoj.
- Tohle je Michael. - Jsem jeho brácha.
Ahoj.
Kde se tady bereš? Dostal jsi zpátky svoji práci?
Ne, ale dopadlo to celkem dobře. Dali mi jen soudní zákaz.
Tak to bys sem neměl chodit.
Ho ho ho!
Ale já jsem tě chtěl vidět a myslím si, že jsi krásná.
A taky mě začne bušit srdce, když jsem s tebou
a zdřevění mi jazyk.
Takže...
nešla by ses navečeřet?
Jestli se chci navečeřet?
Hm.
Máte na to heslo.
Večeře.
Zrovna jsem byla obědě.
Jasně, rozumím.
Ale ve čtvrtek mám volno.
- Ve čtvrtek? Ve čtvrtek. - Tak pojď, to je bezva.
Tak fajn.
- Jak mi to šlo? - Byl jsi fakt dobrej.
- Co tam dáme nejdřív? - Svíčky.
Bezva. A co pak?
- Ozdoby. - Ozdoby, jasně.
- Co to sakra je? - Vánoční stromeček.
- Stromeček? - Buddy ho uřízl v parku.
Emily?
Nevím, proč z toho děláš takovou vědu.
-Chtěli se jen trochu pobavit. -Pobavit.
Zločin je teda zábava? Myslel jsem, že zločin je zločin.
To s tím stromkem byla klukovina. Řeknu jim, ať zasadí nový.
Ale aspoň je Michael pro jednou šťastný.
Co má tohle zase znamenat?
Myslím, že není žádné tajemství, že si svého syna moc nevšímáš.
Tak co ho přestat posílat do školy a nechat toho skřítka, ať ho vychovává.
Můžou se při svých zločinech dobře pobavit.
-Jak dáme nahoru tu hvězdu? -Koukej.
Co s ním vůbec můžeme dělat? Nemůžeme ho tu nechat samotného.
Zničil by nám celý byt.
Co kdyby sis zítra vzala volno?
Můžeš zůstat doma a pohlídat ho.
To nejde. Zítra nemůžu zůstat doma. Mám důležitou poradu.
Zlato, nemůžu si vzít volno. V práci se pode mnou třese křeslo.
Tak víš co? Já ti poradím.
Co kdybys vzal Buddyho do práce?
- Ahoj, Waltere. - Ahoj, Jacku.
Ahoj, Jacku.
-Dobré ráno, pane Hobbsi. -Dobré ráno, Sarah.
Dobré ráno, Sarah. Máte nádherné fialové šaty.
- Francisco. - Dobrý den, pane Hobbsi.
Francisco, to zní tak srandovně. Francisco.
- Ahoj. - Ahoj.
- Vy jste mě poznala? - V tom obleku málem ne.
Já vím, tenhle je pracovní.
-Děkuju, Deboro. -Dík, Deb.
Máte nádhernou tvář. Měli by ji tisknout na vánoční přání.
To jste mi udělal radost.
-Buddy? -Hm.
-Nemusíš to pít. -Děkuju.
Francisco.
-Francisco. -Buddy.
-Mluvím moc nahlas? -Trochu.
Promiň.
Ano, Buddy?
Proč máš na stole jméno?
Koupil jsem si ho a mám tu jméno, aby mi ho neukradli.
To byl žert, viď, tati?
Ano Buddy, to byl žert.
Tak co vyrobíme?
Víš, my tu neděláme tenhle druh práce.
-Skřítek Buddy, vaše oblíbená barva? -Dej to sem.
Haló? Haló?
- Prosím tě, na nic tu nesahej. - Promiň.
Buddy, už jsi někdy viděl třídírnu pošty?
Třídírnu? Ne.
-Ne? -Ne.
Je to něco úžasného.
Do třídírny přichází pošta z celého světa.
A musí se tam roztřídit, chápeš? Na vše si tam můžeš sáhnout.
-Mají tam takové blištivé koše. -Blištivé koše.
Přeně tak. Co ty na to?
-To zní skvěle. -Výborně.
Můžeme tam jít?
Já musím zůstat tady, ale možná bys tam mohl pracovat ty.
Dobře. Tak já to zkusím.
Myslím, že tohle není to místo, o kterém můj táta mluvil.
-Je tu nějaká jiná třídírna? -Ne, tahle je jediná.
Moc se to tu nebliští.
Upíchnu tě zatím tady.
Všechna pošta padá tady tím sešupem.
Prohlídneš adresu a zjistíš, do kterýho patra patří.
Strčíš ji do válce a šoupneš do trubky se stejným číslem.
- Je to jasný? - Myslím, že jo.
Připomíná mi to Santovu dílnu.
Akorát, že to tu smrdí po houbách
a lidi kolem mě by mohli vraždit pohledem.
Zítra přijede Greenway, tak už něco máte?
S Morrisem jsme dali hlavy dohromady
a přišli jsme s úplně fantastickým nápadem.
-Výborně. Co to je? -Bude se vám to líbit. Je to bomba.
-Co? -Tak jo.
Představte si tohle:
Přivedeme Milese Finche.
Milese Finche?
-Zlatého ducha. -Pozveme ho sem.
Napsal víc klasiky než doktor Seuss.
Nebude to snadný, ale za pokus to stojí.
Moji nejlepší autoři, moji elitní agenti švandy
sem přijdou s úžasným nápadem, najmout dalšího spisovatele?
-Přesně. -Milese Finche.
To beru.
Potom jsem procestoval sedm hvozdů cukrátkového lesa,
a přes gumídkové moře.
Ó.
Vau.
Vcucává to.
Bezva.
To je úžasné, jak to...
To teda saje.
-Na co tě sem nalákali? -Na podmínku.
Sirup s kávou?
Proč mě to nenapadlo? Dáš mi trochu?
Posluž si.
To je od tebe šlechetné.
Miluju sirup.
Prostě ho miluju.
Možná, že budu znít jako zaseklá deska,
ale my jsme kámoši.
Jsi můj nejlepší kámoš, tečka. Jsi můj nejlepší kámoš.
Víš, že mě tady nikdo nenaslouchá?
- Já mám dobrý nápady. - Jo? Já ti věřím.
Já vím, já tě poslouchám. Máš skvělý nápady.
- Jen se snažím plout s proudem. - Plout s proudem.
- Jo. - Pluj s proudem.
- Ne! Já se musím vymanit. - Tak se z něho vymaň.
To, že v něm pluju, mě dostalo sem. Musím pryč.
Je mi 26 let a ničeho jsem v životě nedosáhl.
Jsi mladý. Jsi tak mladý.
- Můj táta... - Jo?
On se stal mistrem všeumělem až ve 490 letech.
490?
Zlochtám tě. Zlochtám tě.
Nejradši mám vaši knížku Gusovy okurky.
Je existenciální a přitom tak srozumitelná.
Pane Finchi, tady Eugene Dupree.
Je úžasné s vámi mluvit, byť jen po telefonu.
Milesi, co vy na to? Přiletíte zítra?
Zítra vám věnuji pět hodin, ani o minutu víc.
To je skvělé.
Chci, aby mě na letišti vyzvedla černá limuzína.
A potřebuju, aby sklon sedadel byl přesně 71 stupňů.
- To zařídíme. - Pane Hobbsi?
- Dole nastaly potíže. - Co prosím?
Ne, vydržte, Milesi. Deb, zavěs.
-Nebudu nic držet. Nebudu čekat. -V třídírně mají potíže.
-Co se děje? -Buď zticha.
Deboro, zavěs!
- Už toho mám dost. - Milesi!
Zítra přiletím. 71 stupňů.
Pane, Chuck z třídírny s vámi chce mluvit.
Chuck.
Co je, Chucku? Co se tam může dít
tak důležitého, že mě musíte rušit.
Hej! Hej!
Hej!
Jo!
Už jdu.
Ahoj.
-Vypadáš neskutečně. -Ty taky.
Děkuju.
Co budeme dělat?
Mám pár nápadů.
Natáhni ruku a usrkni si.
Nedívat. Tak.
No?
Chutná to jako hrnek zvětralýho kafe.
Je to hrnek zvětralýho kafe.
Ne, je to nejlepší hrnek kafe světa.
Trik je v tom, aby se ti nechytila ruka ve dveřích.
A taky nikdy nezavírej oči, protože se ti udělá špatně.
Až budeš chtít, tak naskoč dovnitř.
-Co to děláš? -Já si hopsám.
Já si hopsám. Já si hopsám.
Počkej, počkej, počkej chvilku. Ještě jednou, ještě jednou.
Podívej se, jak je veliký.
Pojď se mnou.
Pozor. Žlutá auta nikdy nebrzdí.
Žlutá auta nikdy nebrzdí.
Páni, ten je ale velký.
Promiň.
Netrefil ses.
-Jak to myslíš netrefil? -Netrefil ses.
NAKLADATELSTVÍ GREENWAY
-Miles Finch. -Miles Finch.
Miles Finch.
Tak se do toho dáme.
-Milesi, jsem rád, že jste přijel. -No jo.
-Jmenuji se Walter Hobbs. -Nejdřív vyřídíme to...
-Vyřídíme to, ať můžeme začít. -Jistě, tady to je.
Výborně.
Jak daleko jste se s tím zatím dostali?
Začni.
No...
Představujme si to nějak takhle:
Je to příběh o rajčátku.
Vyrůstá na farmě a má velké starosti.
-Králíci a tak... -Ne.
Rajčata jsou moc zranitelná.
Děti jsou také zranitelné.
Máte pravdu. To jsem si taky říkal.
-Přesně to jsem jim říkal. -A žádné farmy.
O venkově píše dneska každý. Knížka o farmě by hned zapadla.
A co tohle? Domorodý kmen chřestů,
který má mindráky z toho, že po nich páchne moč.
Jak vidíte, máme jenom zeleninu.
Čas se nám krátí, takže...
Mám tady pět, šest skvělých konceptů.
Obzvlášť jeden z těch nápadů mi nedává spát.
Je to jeden z těch nápadů, kdy si řeknete jen, jo!
Výborně, můžeme si ho poslechnout?
Začnu přebalem. Představte si tohle.
Tati, já jsem zamilovaný, zamilovaný a je mi jedno, kdo to ví.
Buddy, teď ne. Můžeš se vrátit do třídírny?
Půjdu se za tebou podívat později, dobře?
Nevěděl jsem, že tady pracují i skřítci.
To byl fór na úrovni, příteli.
On není...
Vraťme se k příběhu, prosím.
Na přebalu nad titulem...
Ví Santa, že jste opustil dílnu?
Vaše žerty jsou skutečně k popukání.
Půjčil jste si soba, když jste sem jel?
-Buddy, vrať se dolů. -Hej, troubo.
Za týden mám víc akce, než ty za celý život.
-Mám domy v L.A., Paříži a u moře. -Oh.
V každém z nich mám plazmu přes celou stěnu.
Takže ti radím, aby ses přestal culit jak idiot,
nebo na tebe skočím a udělám to sám.
Jestli si věříš, frajere, nazvi mě skřítkem ještě jednou.
Je to zlý skřítek.
Pojď k taťkovi.
Au. Hej. Co...?
To jsem nečekal. Hej, hej, hej.
-Oh! -Au!
-Au. -Řekni mi ještě jednou skřítek.
Jsi skřítek.
Milesi, omlouvám se. On si myslí, že je sám skřítek.
Milesi, poslouchejte. Milesi.
Musí to být skřítek z Jižního pólu.
Koukej odsud zmizet.
-Kam chceš, abych šel? -To je mi fuk.
Je mi jedno, že jsi skřítek, nebo že jsi cvok.
Je mi jedno, že jsi můj syn.
Vypadni z mého života, hned!
Ahoj, to jsem já.
-Nemůžu teď mluvit. -Jen mi řekni, jak to šlo.
Přijdu dnes později, než jsem čekal, dobře?
Nezůstávej tam moc dlouho, Waltře. Je Štědrý den.
-Waltře. -Počkejte.
-Musím končit, zlato. Mám tě rád. -Pozdravuj Buddyho.
-Co se děje? -Waltře, máme to.
-Tohle jsme našli v zasedačce. -Co to je?
Deník Milese Finche. Je plný geniálních nápadů.
Jen se na to podívejte.
A jeho nejlepší nápad je o broskvi, která roste na farmě.
-Co je zranitelnější než broskev? -Co s tím teď uděláme?
Použijeme ten první nápad. Je to geniání.
-Kolik máme času? -Máme asi 45 minut.
Dobrá, zkuste ten příběh ještě rozkreslit.
-Tak jo, jdeme na to. -Zkusíme to.
Nemůžete se posadit a přitom kreslit.
-Bežte a nakreslete něco pořádného. -Jdeme.
Je mi líto, že jsem vám zničil život,
a že jsem nacpal 11 sušenek do videa.
Nepatřím sem. Nepatřím nikam.
Nikdy na vás nezapomenu. S láskou, Buddy.
Bože.
Hej, Buddy.
Buddy?
Musíme rychle něco dobrého vydat, aby se firma zase zvedla.
Myslím, že mluvím za všechny členy rady, když řeknu:
Ať to stojí opravdu za to.
Než přejdu k příběhu, zastavím se u obalu, ano?
Představte si tohle:
Tati! Musím s tebou mluvit.
- Michaele? Co se děje? - Buddy někam utekl.
- Cože? - On tam nechal dopis.
Bojím se, tati. Je pryč.
Mám teď důležitou poradu. Potom spolu něco vymyslíme, dobře?
Co chceš vymýšlet? Buddymu záleží na každém.
Ty se staráš jen o sebe.
Michaele.
Počkej.
Musíme to odložit na jindy, pane Greenwayi.
Už nemáme čas to odkládat.
Chci si to poslechnout hned teď. Musíš počkat, synku.
Neříkejte mu, co má dělat.
Nemůžeme to projednat jindy, pane Greenwayi?
Přiletěl jsem, jen abych si vás poslechl a taky to udělám.
Bude to muset počkat.
Jestli si chcete udržet svoje místo, tak koukejte spustit.
Trhněte si nohou.
-Jo, trhněte si. -Hej.
Hobbsi! Hobbsi!
Jestli teď odejdete, tak jste u mě skončil!
Skončil jste!
Já nikam nepatřím.
Buddy.
Buddy, kde jsi?
Hopsale, no tak, přidej.
Grošáku, hyjé.
Santo?
No tak, vy to dokážete!
- Tati! - Co se děje?
Michaele, kam utíkáš? Michaele?
Santo.
Už ani krok, bouráku. Vystrašíš soby.
Buddy, jsi to ty?
Jsi v pořádku?
Jak rád tě vidím, chlapče.
Clausometr z ničeho nic spadl na nulu.
To se duch Vánoc úplně vytratil.
A sáně byly moc těžké.
Motor se utrhl z úchytu.
Potřebuji pomoc skřítka.
Já...
Já nejsem skřítek, Santo. Nic neudělám správně.
Buddy, v tobě je víc ze skřítka, než si vůbec myslíš.
A nikoho jiného bych k opravě mých sání dnes večer nepustil.
-Vážně? -Vážně.
Opravíš mi je, Buddy?
Zkusím to. Táta mě to naučil.
Nejdřív musíš najít motor.
Utrhl se ze sání nedaleko odsud.
-Motor? -Jo,motor.
Běž, Buddy. Běžte, pane Skřítku.
Stojím na okraji Central Parku,
kde došlo k zatím nevyjasněné události.
Víme pouze, že policie park uzavřela
a v této chvíli ho prohledávají.
Jediné, na čem se lidé shodnou je to,
že viděli něco padat z nebe.
Mám tady svědka, který tvrdí, že vše viděl přímo z první ruky.
Co jste vlastně viděl?
Procházeli jsme se, když na to moje dcera ukázala, a já to spatřil.
Vaše dcera to viděla?
Drahoušku, můžeš mi říct, co jsi to viděla padat z nebe?
Santovy sáně.
Santovy sáně. Tak tady to máte. Santa je na Manhattanu.
Nerad přerušuji tvoji první velkou reportáž, Charlotte,
ale New York One právě získal
exkluzivní amatérské záběry, které by vás mohly zajímat.
Na nich je podivný muž, převlečený za skřítka,
potulující se Central Parkem.
Myslím, že takovou reportáž by jsi v Buffalu nezažila, Charlotte.
-Pane Bože. -S New York One víte vždy první.
Co to je?
Hej.
-Našli jste to. -Buddy.
Něco vám musím říct.
Buddy, to já ti teď něco musím říct.
Nic z toho, co jsem ti řekl, jsem tak nemyslel.
Možná, že jsi trochu...
Trochu praštěný, ale ve spoustě věcí si měl pravdu.
Nechci, abys odešel.
Jsi můj syn a já tě mám rád.
Buddy.
-Co si mi to chtěl říct? -No jo.
-Pojď se mnou. Pojď. -Tak jo.
Jsem tu s dalším svědkem, který přišel s vlastní verzí.
-Co jste viděl, pane? -Myslím, že jste skvělá, Charlotte.
Viděl jsem něco spadnout z nebe přímo doprostřed Central Parku.
-Jste skvělá reportérka. -Děkuju vám.
Mohl byste mi říct, co jste vlastně viděl padat z nebe?
Vidím to ve vašich očích. Ty se mi na vás líbí nejvíc.
A máte krásná ústa. Prostě to spadlo doprostřed Central Parku.
Bylo to neskutečné. Nikdo nemluví o ničem jiném.
Dicku, úřady oznámily, že oblast byla vyklizena.
V Central Parku tak zůstávají jen správci parku.
Ti mají špičkový výcvik, ale do akce se dostanou minimálně.
Jsou obviňováni z nepřiměřeného prosazování svých pravomocí
a jejich kontroverzní zákroky při potlačování výtržností
během koncertu Simona a Garfunkela v roce 1985 se stále vyšetřují.
Věděl jsem, že ho najdete, pane Skřítku.
Honem se do toho pusť. Čeká nás hodně práce.
Šikula.
Vy tedy jste...?
-Santa Claus. -Ovšem.
Mohl byste to odnést svému nejstaršímu synovi?
Jistě.
-Můj nejstarší syn je tedy skřítek? -Ano.
Ve skutečnosti mě adoptovali.
Michaele, mohl bys mi odklopit tady ten poklop?
Děkuju ti.
Vy jste skutečný Santa Claus?
To nikdy nevíš, hochu.
Řekni mi, Michaele, co by sis přál k Vánocům?
-Chtěl jsem skateboard. -Aha.
Ale žádný obyčejný.
Pravé prkno od HUF. Podívej se.
Podívej se.
Jak se ti líbí?
Bež se podívat.
Co se stalo?
-Díky tobě sáně vzlétly. -Jak to myslíte?
Než dostaly tryskový motor,
létaly výlučně na ducha Vánoc.
Když si ve mě věřil, tak se sáně vznesly.
Počkejte, jestli jste pravý Santa, zavoláme sem televizi.
Každý ve vás uvěří a vy budete moci odletět.
Ducha Vánoc nemůžeš vidět. Na ten musíš věřit.
Kdyby mě celý svět viděl, vše by bylo ztraceno.
Paparazzi se mě snaží vyčmuchat už dlouhé roky.
Podívejte.
Ale ne.
To jsou správci parku.
Tati, Michaele.
Mám plán.
Počkej Michaele, máš můj seznam.
Hned mi ho přines zpátky, slyšíš mě?
Dejte mi svůj kabát a čepici.
Ten mi ušila paní Clausová.
Hej, hej, tady mě máte.
Ho ho ho!
Hej. Ho ho ho!
Hej, hej.
S dovolením. Děkuju. Promiňte.
V parku se tedy nenašli žádní sobi?
-Ne, žádné sobi. -Rolničky?
-Ani rolničky. -Skřítkové?
-Ne, nic z toho. -To je on, to je pravý Santa.
Jeho sáně nelétají, protože v něj nikdo nevěří.
-Ty jsi něco viděl? -Santa nás potřebuje.
Mám důkaz, že je pravý Santa. Podívejte, to je jeho seznam.
Tak nám další svědek potvrdil,
že dnes spatřil Santa Clause.
Tady je seznam hodných a zlobivých.
Lynn Kessler si přeje sadu panenek Powerpuff.
-Mark Webber chce elektrickou kytaru. -Jo.
Carol Reynodsová si přeje Mluvící Suzie.
Díky, Buddy.
Dirk Lawson si přeje víkend ve welness centru.
Stan Tobias si přeje dětskou stříkací pistoli.
-To je jiný Dirk Lawson. -Dave Keckler chce tenisky Nike.
Dobrá, děkuji. Zdá se, že vývoj událostí nabírá nový směr.
Potvrzení toho, že jde skutečně o Santu,
protože tady máme jeho knihu.
-Ha ha ha. -Jak se jmenujete?
Jsem Charlotte Dennonová, New York One.
D... D...
Charlotte Dennonová si přeje snubní prsten od Tiffanyho
a pro svého přítele, aby se vzmužil a konečně ji požádal o ruku.
Oh!
Máme šťávu.
Charlotte? Charlotte?
-Hej, zapněte ty kamery. -Kdo tě na to navedl?
Skutečný Santa. Musíte zase zapnout ty kamery.
-Potřebuje naši pomoc. -Ahoj Michaele.
-Jsi v pořádku? -Jo, jsem v pohodě.
Ale Buddy je v parku se Santou.
Jeho sáně nechtějí létat, protože zmizel duch Vánoc.
-Michaele. -Mami.
Michaele.
-Jsi v pořádku? -Nic mi není.
Chceš-li šířit vánoční veselí,
zpívej tak, aby tě každý slyšel.
Buddy, musíme letět. Naskoč.
Santo, ještě jsem to neopravil.
Musíme letět.
Zaberte hoši.
Ještě to není hotové.
To nevadí. Zatím nastartuj. Já tě doženu.
On měl pravdu.
Veselé Vánoce.
Santo, držím se.
Přestaň blbnout a vylez nahoru.
Santo, proč nás honí?
Dal jsem je na seznam zlobivých a nikdy mi to neodpustili.
Nahoru, nahoru.
Buddy, potřebujeme víc šťávy. Jinak spadneme.
To zvládnete. Zaber Hopsale. Hodnej kluk.
Táhněte sobíci moji.
Na tohle už jsem moc starej.
Teď.
-Motor upadnul. -Jsme nahraný.
Santa se nám stále neukázal.
Ale lidé si spontáně začali zpívat koledy
přímo tady před Central Parkem. Pojďme si je poslechnout.
A všichni.
Ještě trochu.
Hyjé. Hyjé.
-Počkej, ty nezpíváš. -Ale zpívám.
-Ne, nezpíváš. Jenom pohybuješ rty.
Santo.
-Co na tom záleží, Michaele? -Tati.
Leťte.
-Sbohem. -Jako za mlada.
Charlotte? Charlotte?
Nejspíš se už nikdy nedozvíme,
co se letošní Štědrý den odehrálo v Central Parku.
Ho ho ho!
Veselé Vánoce.
Ho ho ho!
A tak se s malou pomocí Buddymu podařilo zachránit Vánoce.
A jeho duch zachránil mnoho dalších lidí.
Walter založil vlastní nezávislé nakladatelství.
Jeho první knihu napsal nový, kritiky oceňovaný, autor dětských příběhů.
Jmenovala se Skřítek, fiktivní příběh o adoptovaném skřítku Buddym,
kterého vychovali na Severním pólu, odjel do New Yorku,
jedl špagety, pracoval v třídírně,
a nakonec zachránil Vánoce.
Nejprve jsem procestoval sedm hvozdů cukrátkového lesa,
přeplaval přes gumídkové moře,
a potom jsem prošel Lincolnským tunelem.
Pokud jde o mě. Nemůžu si stěžovat.
Buddy se čas od času zastaví na návštěvu.
Děkuju ti, Jovie. Jsi moc hodná.
Rádo se stalo, tati.
Pojď sem, maličký.
Děda si tě chce pochovat.
Buddy.
Buddy, Buddy.
KONEC