MAJD' SZÁZ ÉVE, HOGY A KERESZTESEK MEGHÓDÍTOTTÁK JERUZSÁLEMET.
EURÓPA AZ ELNYOMÁS ÉS A SZEGÉNYSÉG KETTŐS BÉKLYÓJÁBAN SZENVED.
ÚR ÉS PÓR A SZENTFÖLDRE MENEKÜL GAZDAGSÁGOT ÉS ÜDVÖZÜLÉST KERESVE.
EGY LOVAG HAZATÉR, HOGY FELKUTASSA FIÁT.
FRANClA KIRÁLYSÁG 1184
Keresztesek.
Húzódjatok félre!
Fegyvernök!
Várj!
Öngyilkos lett. Vágd le a fejét!
A bárdot kérem vissza.
- Ismered e helyet, uram? - Mint a tenyeremet.
Elég volt! Mondtam már, hogy hagyd abba.
Félre a lovak útjából!
Ő az! Ő, ott!
Új vas kell a lovainknak. Nekünk meg étel. Kifizetjük.
Bólint.
A kovács az, akit keresel. Balian a neve.
De tudd, hogy gyászol.
Az asszonyát temették a keresztútnál.
Meghalt a fiuk. A nő megölte magát fájdalmában.
Még mindig azt tanácsolod, amit az úton?
Azt, uram.
Mi áll ott?
''Férfi-e az, ki nem teszi jobbá a világot?''
Hagyj magunkra!
Fogadd részvétem asszonyod és fiad sorsáért.
Tudom, mi a veszteség.
Azt mondják, Jeruzsálembe menjen, aki megbocsátást akar kérni.
Én mégis hadd kérjek itt.
És most!
Ismertem anyádat.
Illő azt mondanom, hogy tiltakozása ellenére történt.
De...
nem kényszerítettem.
Szerettem őt, a magam módján.
Balian, én vagyok az apád.
A bocsánatodat kell kérnem.
Gottfried vagyok, Ibelin bárója.
Van száz fegyveresem Jeruzsálemben.
Ha most velem tartasz, ezután meglesz a kenyered,
és meg is köszönöm. Ennyi.
Akárki vagy is, uram, nekem itt a helyem.
Már meghalt, aki ide kötött.
Engem nem látsz többé.
Ha kívánsz tőlem valamit, most mondd meg.
Nincs mit kérnem.
Köszönet a fáradságodért.
Isten veled!
Jeruzsálembe könnyű eljutni.
Onnan, ahol az olaszt beszélik,
hajózz át oda, ahol valami mást.
Messinának megyünk.
Ég veled!
Elvittek volna Jeruzsálembe.
El innen!
A papod vagyok, Balian. Én mondom, Isten elfordult tőled.
Nekem elhiheted, nem fogsz békére lelni, míg el nem mész innen.
Ha van ember, akinek kell az új világ, az te vagy.
Ez a falu kitaszított téged!
Ha elmész keresztesnek,
javíthatsz asszonyod helyzetén a pokolban.
Ne szépítsük a dolgot. Öngyilkos lett: pokolra került.
Hogy vajon mit csinál ott fej nélkül...
Várjatok!
Meg akarsz ölni?
Vén fejjel se vagyok könnyű préda.
Nos?
Megöltem
egy embert.
Melyikünk nem?
lgaz, hogy a Szentföldön bűnbocsánatot nyerhetek?
S a feleségem is? lgaz?
Majd együtt a végére járunk.
Mutasd a kezed!
- Fogd! Lássuk, férfi vagy-e! - Sérült a keze.
Én két napig csatáztam nyíllal a herémben.
Ez rossz alapállás. Jól küzdesz!
Gyakorlunk egy kicsit. Magasra a kardot, így!
Olaszul ez a la posta del falcone, a sólyomállás.
Fentről csapunk. Így!
Csináld! Álljon a kard!
Terpesz! Rugózzon a térded! Áll a kard!
Védd magad!
A kardnak markolata is van.
Támadj!
Megengeded?
Jól figyelj!
Kik ezek?
Ez az ember, Balian, megölt egy papot.
A püspök úr parancsára vissza kell vinnem.
lgazat mond. Joga van elvinni.
Én azt mondom, ártatlan. Ha bűnösnek tartod, küzdjünk meg.
Legyen Istené az ítélet.
Német barátom a törvények nagy tudósa.
Adjátok át! Küzdjünk más ürüggyel.
Ez egy gyilkos.
Akárcsak én.
Ha itt most emberek halnak, te biztosan köztük leszel.
Nemes úr vagy. A szavad parancs.
A szélekre!
Köszönet a püspöködnek!
Te törted bele.
Ha eltört a bordád, a velő bejuthat a vérbe,
akkor pedig belázasodsz, és meghalsz.
Vagy ciszta alakul ki,
és túléled.
Isten kezében vagy.
Adj még bort!
A sértés nem az volt, amit kértek.
Hanem ahogyan kérték.
Joggal követeltek engem.
Akárcsak én.
Hitetlent ölni nem gyilkosság. Zarándok tábor - Útban Messina felé.
Hanem az üdvösség felé vezető út.
Ez meg ki?
A fiam.
Bár megküzdhettünk volna, mikor még tudtál fattyakat nemzeni!
Ismertem anyádat, amikor az övéit szülte.
Szerencsére öreg vagy hozzá, hogy az enyém lehess.
Ezt is megjegyzem.
MESSINA A SZENTFÖLDRE TARTÓK KIKÖTŐJE
Tudod-e, mi vár a Szentföldön?
Egy új világ.
Akad, kinek otthon háza se volt,
s a Szentföldön egy egész város ura.
S aki egy város ura volt, a Szentföldön koldus.
Ott, a világ végén,
nem az vagy, akinek születtél, hanem akivé magadtól lenni tudsz.
Bűnbocsánatot remélek.
Ennyit tudok.
Bármilyen rendű légy, a házam sarja vagy,
s ennek okán Jeruzsálem királyát szolgálod.
Mit kérhet ő a magamfajtától?
Egy jobb világot, mint valaha volt e Földön.
A lélek királyságát.
Mennyei királyságot.
Béke van keresztények és muszlimok között.
Együtt élünk. És óvjuk a békét Szaladin és a király között.
Hitted, hogy ez lehet a szent háború vége?
És lám!
Fiam, csak benned élek tovább.
Ne okozz csalódást nekem.
- Kifélék azok? - Muszlimok.
- Szaracénok. - Szabad itt imádkozniuk?
Ha fizetik az adót.
''Dicsőség Istennek! Dicsőség illeti Őt.''
Így mondjuk mi is.
Jó!
Ha meghal a király, nem lesz helyük Jeruzsálemben a muszlimok barátainak,
az áruló keresztényeknek,
az apádféléknek.
Lusignani Guido vagyok.
Jegyezd meg ezt a nevet!
És arcot.
A tiéd!
Uram!
Hogy jutsz előre, ha nincs mivel ütnöd a lovat?
Egyszer ő lesz Jeruzsálem királya.
Siess!
Én nem mehetek tovább.
Térdelj le!
Ne rettenj meg soha ellenségeidtől.
Légy bátor s erényes, hogy szeressen Isten.
Mindig az igazat mondd, ha életeddel fizetsz is érte.
Védd meg az elesetteket, és légy igazságos.
Ez a te esküd.
És ez, hogy soha el ne feledd.
Állj fel, lovag, Ibelin bárója!
Védd meg a királyt!
S ha ő már nincs, védd meg a népét!
Istennek gyónj most már, uram, ne a fiadnak!
Megbántad-e minden bűnödet?
Egy kivételével.
Elhajózol Jeruzsálembe, ahogy atyád kívánta.
Én később megyek. Az út nem veszélytelen.
Ha az Úrnak terve van veled, megoltalmaz téged.
Ha nem,
Isten óvjon.
Azt mondja, az a ló az övé.
Ugyan, miért volna az övé?
Az ő földjén áll.
A tengerről hoztam ezt a lovat!
Azt mondja, minden szavad hazugság.
S mert hazudsz, vívnod kell vele.
- Nem kívánok harcolni. - Akkor add át a lovat!
Vívj tisztességgel!
Miért tenné? Ő lovag.
Én pedig Ibelin bárója vagyok!
Azt mondja, Ibelin bárója öreg.
Ismeri Damaszkuszból.
Ő már nem él.
Elég!
Elég volt!
Elég, Ibelin!
Ibelin! Ne!
Szavad sincs hozzá, hogy megöltem az urad?
Az ő ideje már lejárt.
Isten akarata.
Végezd be!
Vezess Jeruzsálembe!
Pompás ló.
Vidd el, és menj utadra!
Ezt a lovat elnyerted, harcban.
Én a foglyod vagyok, rabszolgád, ha akarod.
Rabszolga voltam, vagy majdhogynem az.
Senkinek sem szánom azt a sorsot.
Menj!
Akit megöltél, híres volt a muszlimok között.
- Mummad al-Faisznak hívták. - Imádkozom érte.
Ellenségeid ismerni fogják jellemed,
mielőtt még találkozol velük.
Jó öreg, hol van a hely, ahol Krisztust megfeszítették?
Istenem,
mit akarsz tőlem?
Nem lehetsz a pokolban, ha a szívemben élsz.
- Te ismerted őt. - Tessék?
Nálad van Gottfried kardja, ismerned kellett őt.
- Igen. - Akkora, mint én.
Igen.
A szeme zöld.
Kék.
Jöjj velünk,
uram!
Ne! Bántjátok.
- Hol az urad? - Nekem nincs uram.
Adj egy kis vizet!
Köszönöm az italt.
Ha találkozol Baliannnal, Gottfried fiával,
mondd neki, hogy Szibilla kereste.
Hogy tetszik Jeruzsálem?
Isten nem szól hozzám.
Még a hegyen sem szólt, ahol Krisztus meghalt.
Elvesztettem a kegyelmét.
- Ez furcsa. - Mindenesetre úgy tűnik,
- nincs vallásom. - Én nem tartom sokra a vallást.
Túl sok vakbuzgó őrült lázálmát nevezték már a vallás nevében Isten akaratának.
A szentséget az igaz tettekben
és a védtelenek melletti bátor kiállásban találod.
S ajóság,
amit Isten elvár,
itt van, meg itt.
Ahogy nap mint nap cselekszel, attól leszel jó ember,
vagy rossz.
Jöjj!
A JERUZSÁLEMI UDVARNAGY HÁA
A király 6 éve kerüli a viszályt Szaladinnal.
Itt, Jeruzsálemben, mindenki hite szerint imádkozhat,
akárcsak a muszlim uralom idején.
Azok ott templomosok. Arabokat öltek.
Halállal lakolnak, mert teljesítették a pápa parancsát?
Igen. Az nem Krisztus parancsa. Se ezé a királyé.
- Ki mond rablónak? - Az a tanú.
Egész Jeruzsálem, az Úristen és én.
Az a tanú, ha úgy nevezed, egy szaracén. Hazudik.
Eljön a nap, Chatilloni Rajnald, amikor már nem fog megvédeni a címed!
Mikor lesz az?
Kérlek, nyomban szólj, ha hirtelen eljönne a mennyek országa.
Azok a lovagok olyan portyáért lógnak, amire te küldted őket!
Bizonyítsd! Ha sikerül, Kerakban megtalálsz.
Ne félj, a király elveszi a keraki váradat, Rajnald.
Próbáld meg, Tibériás! Ott leszek.
Tibériás úrhoz.
Uram.
Szentigaz:
apád fia vagy. A barátom volt.
Az vagy te is.
Gottfried meghalt. Már csak ez hiányzott nekünk.
Jöjjetek!
Zeng tőle az utca, hogy megöltél valami szír nagyurat.
Szaladin maga üzente meg, hogy a párbajotok nem szegte meg a békét.
Hogy megvolt az okotok.
Mit tudsz Szaladinról?
Hogy ő a szaracénok királya, s hogy körülfog minket.
Kétszázezer katonája van csak Damaszkuszban.
Legyőzhet minket, ha megtámad,
arra pedig naponta adnak neki okot az idecsődült vakbuzgó kalandorok.
Rajnald, meg a többi templomos gazember.
Ebből a házból őrzöm a békét, már amennyire lehet.
Pedig ha csak Szaladinon és a királyon állna,
jobb világ lenne itt.
Legyen bár mulandó a béke, elmondhatjuk, hogy volt.
Mondd, mit jelölt ki neked atyád feladatodul?
Hogy jó lovag legyek.
Bárcsak a világ és Jeruzsálem
eltűrné az olyan különcséget,
mint a gáncstalanság!
Ettetek már?
Jeruzsálemi Szibilla hercegnő és férje, Lusignani Guido!
Hány lovagot találtál Franciahonban?
Ötvenet.
Mind szolgálják majd a királyt?
Hogyne, Tibériás. Feltétlenül.
- Hogy kerülsz az asztalomhoz? - Ez nem a király asztala?
Az volna? Jó pár éve nem láttam itt királyt.
Nincs étvágyam. Kényes vagyok az asztaltársaságra.
Franciahonban ez nem örökölhetne.
De ide nem ér el a civilizáció.
Dolgom van keleten.
Hitvesem panasz nélkül tűri gyakori távollétemet.
Eszerint ő a legjobb feleség
vagy a legeslegrosszabb.
- Rajnaldhoz mész? - Dehogy, uram. Ő kegyvesztett.
Én pedig az udvarhoz tartozom.
Mi dolgom lenne azzal a bajkeverővel?
A legjobb hitvesre!
Isten óvja Jeruzsálemet!
- A király kéret. - A király hívatja Gottfried fiát.
Elkísérem.
Reggel még nem tudtam, ki vagy, hercegnő.
Én tudtam, hogy te ki vagy. Első pillantásra.
Szerettem apádat.
Téged is szeretni foglak.
Félsz velem lenni?
Nem.
És igen.
A rangombéli nőnek két arca van.
Egy, amit mutat, és egy, ami valóban az övé.
Veled mindig Szibilla leszek.
Tibériás kiszámíthatatlannak tart.
Talán mert az is vagyok.
Ne! Arra.
Jöjj!
Köszöntöm Gottfried fiát.
Ő volt az egyik legjobb tanítóm.
Ő volt ott, mikor a társaimmal játszva megsérült a karom,
és ő vette észre, nem atyám orvosai, hogy nem érzek fájdalmat.
Zokogott, amikor elmondta atyámnak,
hogy leprás vagyok.
A szaracénok szerint Isten öntelt királyságunkon áll bosszút ezzel a kórral.
Bárhogy szenvedek, az arabok úgy hiszik,
hogy a büntetés, ami a pokolban vár, még borzalmasabb lesz.
Ha így van, joggal tiltakozhatom.
Jöjj, ülj le!
16 éves voltam, mikor legyőztem Szaladint.
Akkor azt hittem, száz évig élek majd.
Már tudom, hogy 30 se leszek.
Láthatod, senki sem maga dönti el, hogy végzi.
Az ember mozdulhat parancsra.
A fiú követheti atyját.
De ne feledd, ha királyok mozgatnak is téged vagy hatalmasok,
a lelkedért egyedül te felelsz.
Isten előtt állva nem mondhatod, hogy mások parancsára cselekedtél,
vagy hogy az erény nem volt járható út a számodra.
Az nem lesz mentség. Ezt jegyezd meg!
Megjegyzem.
Menj most atyád ibelini házába! Onnan védelmezd a zarándokokat,
a védteleneket.
S talán eljön a nap, mikor én szorulok majd a védelmedre.
Íme, uram.
Ibelin.
Atyád személye érték volt.
A birtoka nem.
Nekem megfelel.
Uram! Ezer holdad van itt, rajta száz családod;
keresztények, zsidók, muszlimok.
Van ötven pár ökröd.
De egyvalamink nincs: vizünk.
Jól van. Kikövezzük.
Kánába tartok.
Ott csinált Jézus bort a vízből.
Belőled nemest csinálni nehezebb lenne.
Mi sem egyszerűbb. Franciahonban elég hozzá pár rőf selyem.
- Vendégül látsz a házadban? - Megtisztelsz. Latif!
- Mi az? - Nagyon rég nem láttam nőt enni.
Igazán?
Figyeltelek napközben.
Kaptál egy talpalatnyi homokot, s egy új Jeruzsálemet építesz fel rajta.
Ez a földem.
Mi volnék, ha nem próbálnám jobbá tenni?
Eggyé akarnak válni.
Egy szívvé, egy lélekké.
Mohamed azt mondja: ''Hódolj!''
Jézus azt mondja:
''Válassz!''
Guidót választottad?
Őt anyám választotta.
15 éves koromban.
Tudod, miértjöttem?
Azt tudom, hogy Kána nem erre van.
Vajon mit tudsz még, uram?
Hogy hercegnő vagy.
- S én nem vagyok úr. - Lovag vagy.
Nem próba árán. Nem érdemből.
Nem azért jöttem ide, mert unott vagyok, vagy romlott.
Azért jöttem,
mert keleten egyik ember és a másik között
csak a fény van.
Állj!
- Fegyveresek kísérik a karavánt. - Úgy az igazi.
Észrevettek.
- Utánuk! Egy elválik a csapattól. - Nem számít.
Nem akarok lógni, mielőtt a hitvesem királynő lesz.
Ne aggódj! Ezt is Rajnaldra kenik.
Az örök bűnbakra. Engem vádolnak majd, hidd el.
- Te Názáretben imádkozol. - Veszélyes ember vagy.
Ha kell, legyen a háború.
- A leprás nem húzza soká. - Isten akaratából! Isten akaratából!
Jeruzsálem!
Te vagy az!
Lusignani Guido, Chatilloni Rajnald
és a templomosok megtámadtak egy szaracén karavánt.
Csendet! Az nem karaván volt.
Megszentségteleníteni készültek Urunk szülőhelyét.
Rajnald és a templomosok megszegték a király kötötte békét.
Szaladin be fog törni...
Tibériás többet tud Szaladinról, mint egy kereszténynek illenék.
Jobban szeretem az élő embert, mint a holtat.
Te is ennek köszönheted, hogy még élsz.
Az efféle keresztényi szellem is hasznos lehet.
Nem vívhatunk háborút Szaladinnal!
Nem akarjuk! S talán meg se nyerjük.
Káromlás!
Jézus Krisztus seregét nem győzhetik le!
Tibériás grófja szerint igen?
Harcolnunk kell. Isten akaratából!
Csöndet!
Szaladin átkelt a Jordánon kétszázezer katonával.
Az első célja Kerak és Chatilloni Rajnald lesz!
Felség...
Útját kell állnunk, mielőtt Kerak alá ér.
Én vezetem a sereget.
Felség, egy ilyen útba belehalsz.
Üzenj Baliannak, hogy védje meg a köznépet!
Készüljön a sereg!
Mi lesz velünk?
A világ dönti el.
Mindent a világ dönt el.
Uram! A király sereget visz Kerakhoz.
KERAK - CHATlLLONI RAJNALD VÁRA
Szaracén lovasság. Rajnaldot jönnek bekeríteni.
A nép védtelenül maradt idekint.
Szaladin előőrsként küldte őket.
Menj be az erődbe!
Vendégek!
Balian uram!
Rajnald uram kér, hogy vonulj be a várba.
Köszönöm, de nem. Meg kell védenünk az embereket.
A király érkezéséig feltartjuk a szaracénokat.
Úgy legyen.
Ha rájuk támadunk, végünk.
Úrnőm.
- Mit nézel? - Egy lovagot.
S a csapatát.
Velem tartasz?
Előre!
Oszolj!
Ellenségeid megismerik jellemedet,
mielőtt még találkozol velük.
- Nem a szolgája voltál hát. - Nem. Ő volt az én szolgám.
- Milyen sors vár ránk? - Amilyet érdemeltek.
Ki mint vet, úgy arat.
Így mondjátok, nem?
Állj fel!
Bemehettek Kerakba. De ott a halál vár.
Jön uram serege.
Mondd meg Szaladinnak, hogy Jeruzsálem elérkezett.
Szaladin.
Kérlek, vonulj vissza seregeddel, és bízd rám ezt az ügyet.
Kérlek, térj haza seregeddel Damaszkuszba.
Megbüntetem Chatilloni Rajnaldot, esküszöm.
Vonulj el, vagy mind itt veszünk.
Megegyeztünk?
Megegyeztünk.
Elküldöm hozzád az orvosaimat.
Chatilloni Rajnald vagyok!
Térdre!
Lejjebb!
Én vagyok Jeruzsálem.
És te, Rajnald,
most a béke csókjával illetsz.
Őrök!
- Te meg mit nézel? - Egy halottat.
Chatilloni Rajnald, kegyvesztett vagy és fogoly.
Ha így folytatod, feladatot kell bíznom rád.
- Ha Isten megőriz téged. - Isten nem lát engem.
Én látlak.
Elvárlak Jeruzsálembe.
Miért vonulunk vissza?
Miért?
Isten elfordult tőle. A győzelemhez csak Isten segítsége kell.
A győzelemhez kell Isten segítsége,
s az is, hogy felkészültek legyünk,
erősek, ne gyengítsenek járványok, és legyen elegendő vizünk.
Nem kezdhetünk ostromot hátunkban az ellenséggel.
Hány csatát nyert meg Isten az iszlámnak, mielőtt szultán lettem?
Illetve mielőtt Isten szultánná emelt engem.
Keveset.
Bűnösek voltunk.
Vagy mert felkészületlenek voltatok.
Ha így véled, nem sokáig leszel szultán.
Ha nem leszek szultán, jaj az iszlámnak.
Köszönöm, hogy felkerestél.
Megígérted.
Azt mondtad, visszaszerzed Jeruzsálemet.
Ezt ne feledd!
Barátom, itt az ideje, hogy elrendezzem ügyeimet.
Úgy döntöttünk, hogy te légy A jeruzsálemi sereg parancsnoka.
Ha Guidóra hagyom a sereget, húgom révén trónra jut,
s a muszlimokra támad.
Ahogy parancsolod. Szolgád vagyok.
Hallgass végig, mielőtt felelsz!
Elvennéd-e Szibilla húgomat, ha nem volna többé férjnél?
És Guido?
Őt kivégezzük.
Azokkal a lovagokkal együtt, akik mellé állnak.
- Nem okozhatom a halálát. - ''Ahogy parancsolod. Szolgád vagyok.''
Az ember mozdulhat parancsra. Ezt mondtad.
De a lelkéért csakis ő felel.
Ezt mondtam.
Fogadd el hűségem! És a válaszomat.
Ám legyen!
Miért véded Guidót?
Az az ember megsértett. Gyűlöl téged.
Ha tehetné, habozás nélkül megölne.
Légy királyságunk megváltója! Olyan nehezedre esne elvenni Szibillát?
Jeruzsálemnek nincs szüksége gáncstalan lovagra.
Nem. Ez vagy a lélek királysága,
vagy semmi.
Hogy mondhatsz nemet egy királynak?
Vagyok, ami vagyok.
Azt mind neked adom.
S mellé a világot.
Nem kellek.
Azt hiszed, Guido vagyok?
Hogy eladom a lelkem?
Rájössz még, hogyha megtetted volna a kis rosszat,
azzal tettél volna jót.
Uram.
Komolyan azt hiszed, hogy rád hagyja a sereget a király?
Vagy a hitvesed?
- Egy gondom van. - Igen. Balian.
Láttam Kerakban.
Ünnepelték.
Öld meg!
Húgom.
Álmodtam.
Újra láttam a nyarat,
amikor legyőztem Szaladint.
Emlékszel rá?
16 éves voltam.
Csodaszép dalia voltál.
Te voltál a legszebb
s a legnemesebb.
Én gyönyörű húgom.
Én gyönyörűm.
Bocsáss meg, ha fájdalmat okoztam.
Ne feledd, ki voltam!
Nem fogom.
Ha enyémek a lovagok,
tiéd a feleséged.
Íme a királynőtök, ajeruzsálemi trón törvényes örököse!
Éljen!
Én, Szibilla, a Szentlélek kegyelméből
királlyá választom Lusignani Guidót, törvényes hitvesemet.
Segítse Isten, hogy népének jó királya legyen!
Isten óvja a királyt és országát!
Isten óvja a királyt!
Ezért jöttetek a Szentföldre?!
Gyere csak!
Elmehetsz.
- Kimúlt a leprás? - Igen.
- A lovagok megölték Baliant? - Igen.
Rajnald,
háborút akarok.
Tőlem meg is kapod.
Vagyok, ami vagyok.
Kell egy ilyen is.
Szaladin húga.
Tudom.
Beszélj!
A szultán felszólít, hogy add át húga testét,
a tettesek fejét, és hogy add fel Jeruzsálemet.
Felszólít?
Mit felelsz Szaladinnak, uram?
Ezt.
A fejét vigyétek Damaszkuszba!
Én vagyok Jeruzsálem.
Készüljön a sereg!
Összegyűltünk hát valamennyien. Mind a bárók, egész Jeruzsálem.
Vannak köztetek, akik rossz szemmel nézik trónra lépésünket,
de most hadban állunk!
És én vagyok
a király.
Csatába vonulunk!
- Mit mond rá e tanács? - Helyes!
Nem. Ha háborút akartok,
maradjatok a sereggel a víznél.
A várost talán tudjátok tartani.
De ha elébe mentek Szaladinnak,
megsemmisül a hadsereg, s a város védtelen marad.
Ha szükségünk lesz egy kovács jó tanácsára, majd szólunk.
Szaladin ki akar csalni.
Számít rá, hogy elköveted ezt a hibát. Ismer téged.
Ki kell állni a pogányok ellen!
Ki is állunk!
Ha kivonultok, lovagjaim nélkül mentek.
Úgy hát az enyém lesz a dicsőség.
A tied megvolt valamikor réges-rég.
Eljött az én időm.
Szaladin idejön, ha legyőzte Guidót.
Fel kell készülnünk.
A király meghalt,
és Jeruzsálem sírba szállt vele.
Te is elmész?
A rendem velük tart.
A biztos halálba mentek.
A halál mindig biztos. Elmondom atyádnak, mire vitted.
Szaladin ostromát
nem tudjuk visszaverni.
Mentsd meg a népet attól, amit tettem.
Úgy lesz.
Isten akaratából!
Te is érzed?
Nem küldtek hírnököt.
Elhiszem, hogy víz.
Nem neked adtam a kelyhet.
Nem, uram.
Király nem öl királyt.
Nem voltál elég közel egy nagy királyhoz, hogy tanulj tőle?
Jeruzsálemnek adtam az egész életem.
Mindenemet.
Először azt hittem,
hogy Istenért küzdünk.
Aztán rájöttem, hogy kincsekért meg földért harcolunk.
Szégyelltem magam.
Jeruzsálem nincs többé.
Elhajózom Ciprusra. Velem tartasz?
Apád fia vagy.
Szaladinnak víztől vízig kell vonulnia a sereggel.
Ez négy napot jelent. Legfeljebb ötöt.
Segítsen meg az Isten!
Engem már nem segít.
400!
- Megjöttek. - Az csak egyetlen ember.
Nem. Itt vannak.
Ez az a rész, ahol támadhatnak, miután bombázni kezdték a falakat.
Csak ha a tornyok jönnek, akkor nem lőnek majd.
Kivárjuk a bombázást, és akkor kezdünk tüzelni, mikor véget ér.
El kell hagynunk a várost.
- Hogyan, püspök úr? - Gyors lovakon, egy hátsó kapun át.
- És az emberek? - Sajnálatos, de ez Isten akarata.
Csendet!
Ránk vár a feladat, hogy megvédjük Jeruzsálemet.
Fel is készültünk az ostromra erőnk és tehetségünk szerint.
A várost nem mi vettük el a muszlimoktól.
És a muszlim sereg egyetlen katonája sem élt még,
amikor elveszítették a várost.
A sértést nem mi követtük el a muszlimok ellen,
és nem azok jönnek most, akiket ért.
Mi vajon Jeruzsálem?
A ti szent helyeitek a rómaiak által lerombolt zsidó templom fölött állnak.
A muszlim szent helyek a tieitek fölött.
Melyik szentebb?
A fal? A mecset?
A Szent Sír?
Kié a város?
Senkié!
És mindenkié!
- Istenkáromlás! - Hallgass!
A várost védve nem a köveket akarjuk megóvni,
hanem az embereket, akik e falak közt élnek!
Uram!
Lovagok nélkül hogy akarod megvédeni Jeruzsálemet?
- Nincsenek lovagjaink! - Nincsenek?
- Milyen rendű vagy? - A püspök urat szolgálom.
- A fiú az egyik szolgám. - Csakugyan?
Szolgának születtél.
Térdre!
Mindenki, akinek fegyvere van
vagy fegyvert forgatni képes,
térdre!
Térdeljetek le!
Ne rettenj meg soha ellenségeidtől.
Légy bátor s erényes, hogy szeressen Isten!
Az igazat mondd, ha életeddel fizetsz is érte.
Védd az elesetteket! Ez a ti eskütök.
És ez, hogy soha el ne feledd.
Álljatok fel, lovagok!
Kinek képzeled magad? Világmegváltónak?
Attól, hogy lovaggá ütöd őket, jobb katonák lesznek?
Istennél a győzelem!
Uram?
Isten legyen velünk!
Mikor kezdődik?
Mindjárt.
Ostromtűz!
A falakhoz őket!
Vizet! Hozzatok vizet!
Toljátok a falakhoz a gépeket!
Told!
Miért nem viszonozzák a tüzet?
Várnak.
Ez csak az első nap volt.
Még száz ilyen jöhet.
Szaladin nem irgalmaz nekünk.
Ki kell tartanunk. Amíg alkut nem ajánl.
- Milyen alkut? - A nép a fontos.
Az életük és a szabadságuk.
- Kegyelmezz! - Nem. Nem tehetem.
400!
Tűz!
300!
Tűz!
150!
Tűz!
Tüzet szüntess!
Elég!
Tűz!
Olajat! Most!
- Ki a vezérük? - Ibelini Balian, Gottfried fia.
Gottfried kis híján megölt Libanonban.
- Úgy bizony. Nem tudtam, hogy van fia. - A fia volt ott Keraknál.
- Akit megkíméltél. - Igen.
Talán nem kellett volna.
Talán rosszul választottam meg a tanítómat.
Tűz!
Az elégetett test nem támad fel a végítélet napjáig.
Ha nem égetjük el a holtakat, mindnyájunkat elvisz a dögvész.
Isten megértő lesz.
És ha nem,
akkor ő nem Isten, és nincs mitől félnünk.
A fal, ahol a Kristóf-kapu volt, meggyengült.
A befalazott kapu gyengébb, mint a fal.
- Vagy erősebb. - Ez gyengébb. Rásid látta.
Ez lesz a bejáratunk Jeruzsálembe.
Itt fogjuk visszaverni őket.
Készüljünk!
Testvérek!
Isten nektek adta ezt a napot!
Ne ejtsetek foglyokat!
Ahogy ők tettek, úgy teszünk mi is!
Ha ledől ez a fal,
nem remélhettek irgalmat.
Ha eldobjátok a fegyvert,
szeretteitek meghalnak.
Most meg tudjuk törni őket!
Azt mondom hát, jöjjenek csak!
Jöjjenek csak!
Jöjjenek!
Alkut ajánlanak.
Alkut kell ajánlaniuk.
Áttérünk az iszlámra. Aztán vezeklünk.
Sokat tanultam tőled a vallásról, uram.
Feladod a várost?
Mielőtt elvesztem, porig égetek mindent.
A ti szent helyeiteket és a mieinket. Mindazt, ami megőrjíti az embereket.
Talán hagynom kellene, hogy megtedd.
- Szóval lerombolod? - Minden házát.
És minden keresztény lovagért tíz szaracénnal fizetsz.
Elpusztul a sereged, és nem lesz másik.
Esküszöm, ez a győzelem életedben az utolsó lesz.
A város tele van nőkkel és gyerekekkel.
A seregemmel együtt ők is elpusztulnak.
Ajánlj alkut, ha úgy tetszik.
Mindenkinek szabad elvonulást biztosítok keresztény földre.
Nőknek, gyerekeknek, véneknek,
az összes lovagodnak, katonádnak és a királynőnek.
Nem esik bántódásuk. Isten úgy segéljen.
A keresztények annak idején lemészárolták a muszlimokat.
Azok ők voltak, én én vagyok.
Szaladin vagyok.
E feltételek mellett feladom a várost.
Béke veled is!
Mit ér Jeruzsálem?
Semmit.
És mindent.
Feladtam Jeruzsálemet.
Mindnyájunkat a tengerhez kísérnek.
Ha ez a Mennyei Királyság,
Istenre bízhatjuk a sorsát.
Bátyád királysága itt volt,
és itt.
Az a királyság nem veszhet el.
Mit tegyek?
Még az enyém Akkon, Aszkalon, Tripolisz.
Mondj le koronádról,
vagy mondj le rólam!
Ezt a lovat
valahogy mégse kedvelem.
Visszaadom.
Köszönöm.
Ha Isten nem szeretne,
hogy tudtad volna megcselekedni mindezt?
Béke veled!
Egy királynő nem gyalogol.
Te pedig gyalog mész.
Előre!
Állj!
Keresztesek vagyunk, úton Jeruzsálembe.
Onnan, ahol az olaszt beszélik,
hajózzatok át oda, ahol valami mást.
Azért jöttünk, mert Baliant keressük,
Jeruzsálem hős védőjét.
Én egy kovács vagyok.
Én pedig Anglia királya.
Én egy kovács vagyok.
Előre!
A KIRÁLY, OROSZLÁNSZÍVŰ RICHÁRD, 3 ÉVIG FOLYTATTA SZENT HÁBORÚJÁT.
JERUZSÁLEMET NEM TUDTA ELFOGLALNI, S VÉGÜL BÉKÉT KÖTÖTT SZALADINNAL.
MAJD EZER ÉV ELTELTÉVEL MÉG MINDIG NINCS BÉKE A MENNYEI KIRÁLYSÁGBAN.