Nu!
Haide!
NACHOS CU BRÂNZĂ! IA-ȚI SINGUR!
Hai, scumpo!
Prinde-l!
Bine.
Ce?
Vincent!
Nu, idee proastă. Proastă idee.
NU HRĂNIȚI URȘII
Ia doar cât ai nevoie.
BARCĂ DE SALVARE
Ce?
CARTOFIORI
Vai, nu!
- RJ? - Nu?
Nu e lună plină. M-ai trezit cu o săptămână mai devreme?
Vai, nu!
Nu-mi spune că ești atât de prost încât să încerci să-mi furi lucrurile.
RJ, trebuie să te omor.
Încerc doar să-mi hrănesc familia!
- Nu ai familie. - Familie de o persoană.
Bine, stai.
Sunt încă în peșteră. Practic, nu-s furate.
Nu!
Nu.
Nu!
- Încet. - Oprește-te.
Oprește-te!
A fost cât pe ce.
Vincent, stai! Pot să aduc totul înapoi!
Așa e! Dacă mă mănânci, va trebui să o faci tu.
Dar pot să le strâng. Pe toate.
- Căruțul meu roșu? - Și mai roșu!
Răcitorul albastru?
Răcitor albastru. Pe lista mea! Trebuie să fie albastru?
Da! Și vreau cartofiorii mei. Îmi plac la nebunie.
Cu un cartofior, destul nu e suficient.
Așa e. Foarte adevărat. Și uite cum facem.
Îți aduc pachetul gigant pentru picnic, pentru familii.
Există așa ceva?
Sunt sigur.
Bine, RJ. Mă culc la loc.
Când e lună plină, mă trezesc.
Și lucrurile mele ar fi bine să fie înapoi unde erau.
Dar mai e o săptămână.
E imposibil pentru un singur ins.
O săptămână e perfect. Chem ajutoare.
Lună plină, toate lucrurile mele.
Nici să nu te gândești să fugi.
Pentru că dacă o faci, am să te caut și am să te omor.
Bine.
Bine, amice. Odihnește-te. Bine? Pentru că mă ocup eu.
De acum într-o săptămână
o să râdem mult pe tema asta, nu?
SPAȚIU DE SERVICII
CARTOFIORI
3 LA 35,21$
2 LA 1,29$
LADĂ FRIGORIFICĂ 15,29$
EL RANCHO CAMELOT E POARTA VOASTRĂ SPRE O VIAȚĂ MAI BUNĂ!
Mamă, ce rece e!
Ce rece e! În singurul loc în care n-aveam carapace.
Primăvară.
Deci mai sunt doar 274 de zile până la iarnă.
Toată lumea, trezirea! S-a terminat hibernarea!
'Neața!
- 'Neața, Hammy. - Trebuie să fac pișu'.
Nu în lacul din care bem.
Haideți, restul dintre voi! E primăvară.
Trebuie să ne apucăm de treabă.
Am terminat.
Nu, stai!
Hai, cu toții! Trezirea! Nu mă faceți să intru după voi.
Mai bine îl ascultați.
Am ținut ceva în mine toată iarna și o să mă descarc acum.
- Sunt treaz! - Vorbește serios. Să mergem!
Mulțumesc, Stella.
Pot goli o încăpere, Verne. Măcar atât pot să fac.
- Bună dimineața! - Bună dimineața tuturor!
O dimineață super.
Măiculiță!
Ai cearcăne, iubito.
Bucky și Quillo s-au trezit la fiecare trei-patru săptămâni.
Spike m-a tot înghiontit.
Da. E cam înțepat.
Da, e cel mai isteț.
Știi ce? Iau eu tura de zi.
Lou, ar fi grozav.
Copii, ați auzit-o pe mama voastră. Acum, ascultați-mă.
Alinierea!
Vai de mine!
De asta mă temeam.
Unde e mâncarea? A mai rămas?
Mi-e foarte foame, a mai rămas mâncare?
Am mâncat toată mâncarea, Hammy. În timpul iernii?
Acum trebuie să mergem să mai luăm.
A, da! Am îngropat niște nuci în pădure.
Și știu unde sunt. Mă întorc imediat. Pa!
Tată, era doar zăpadă.
Putea fi un animal de pradă.
Nu e o slăbiciune să faci pe mortul?
Heather, de câte ori să-ți spun?
A face pe mortul e menirea noastră.
Murim ca să trăim.
Copii, eu sunt șeful, da? Calmați-vă.
Asta trebuie să-ți găsim anul ăsta.
- Un tip de treabă. - Un tip de treabă?
- Iar începe.
De ce cred toți că am nevoie de un bărbat?
Arăt ca un cuib și miros ca o mlaștină.
Când găsești un tip decent,
priceput la copii și fără miros, sună-mă.
- Alo? - Nu-mi pasă cine a început.
Mâncare!
Cred că știți ce înseamnă asta.
- Verne! - O clipă, Hammy.
Asta înseamnă că mai aveam nouă fructe de pădure ca să nu murim de foame.
Scuze. A fost cam intens.
Am vrut să spun ca să nu suferim de foame.
Verne!
N-am terminat, Hammy. 'Neața, Lou, Penny!
- Mersi. - Bună, copii!
- Vreau să vă spun ceva. - Verne!
N-am terminat, Hammy. Dacă vrei iar pipi, du-te.
Bine. Spun doar că am fost la limită.
Anul acesta trebuie să ne asigurăm că umplem bușteanul.
- Până în vârf. - Exact.
Până în vârf.
- Pentru că ce suntem? - Scurmătoare!
Și ce căutăm?
- Mâncare! - Da.
Excelent, Verne.
Bine, Hammy.
- Ce e? - Ce anume?
Ce voiai să-mi spui?
Ce era?
Stai.
Îmi stă pe limbă. Da!
Am văzut ceva ciudat cum n-am mai văzut.
E înfricoșător. Urmează-mă.
Bine. Anulăm ședința din cauza unui lucru ciudat și înfricoșător.
Să mergem.
Scurmători.
Hammy, ce lucru ciudat?
Chestia asta ciudată.
Nu se termină niciodată!
Hei!
Nici în partea aia nu se termină!
Aoleu, Lou!
Bine zis, iubito.
- N-am mai văzut așa ceva. - E mare.
- Ce e chestia asta? - Heather, nu!
- Mi-e frică. - Și mie, mamă.
E în regulă, e doar un… Ce e asta, Lou?
Păi… Este un… Verne?
E clar că e un fel de tufiș.
Mi-ar fi mai puțin frică dacă aș ști cum se numește.
Să-i spunem Steve!
- Steve? - E un nume frumos.
- Steve e drăguț. - Da, mi-e mult mai puțin frică de Steve.
O, mare și puternic Steve!
Ce vrei?
Nu cred că poate vorbi.
Am auzit asta, tinere!
- Treci încoace imediat! - Bine.
- Hammy, întoarce-te! - Dar Steve e furios.
Se aude din partea cealaltă.
A tufișului. Ce naiba? Doamne!
Nu putem afla ce e și ce se întâmplă decât
într-un singur fel.
Mă duc să verific.
Aoleu!
Steve l-a mâncat pe Verne!
Bine, Steve, ți-ai căutat-o cu lumânarea.
Stella, nu! N-am fost mâncat. Doar că m-am împiedicat.
Mă duc acolo. Nu mișcă nimeni.
Doamne!
- Copii, grăbiți-vă! O să întârziați! - Bine, doar un minut.
Garry, haide! Micul dejun!
Ce e locul ăsta?
Salutare…
micuțule!
Bună!
Centrala. Vă pot ajuta?
Nu, pot să vorbesc. Doar conduc.
- S-o facem. Hai! - Lasă-l jos!
S-a întors Verne.
- Verne! - Aoleu!
- Hai să-l luăm. - Ajutați-l!
- Ce era acolo? - Primate rozalii ciudate.
Probabil au venit cât hibernam.
A fost groaznic.
Aveau roți la picioare și bețe.
Și mă loveau cu niște bețe
de parcă era vreun joc bolnav.
Trebuia să faci pe mortul! Ar fi trebuit să te întinzi pe jos și să mori.
- Tată. - Asta nu e partea cea mai rea.
Jumătate din pădure a dispărut.
Stejarii și tufișurile cu fructe au dispărut.
Aoleu!
Ce o să mâncăm?
Din ce o să trăim?
Nu știu. Dar uite ce știu.
N-o să pățim nimic atâta timp cât nimeni nu se mai duce la Steve.
Se numește gard viu
și nu e de temut, prietenul meu amfibian.
E poarta către o viață bună.
De fapt, sunt reptilă.
E o greșeală frecventă.
Tu cine ești?
Unde-mi sunt manierele? Sunt RJ.
Să nu credeți că am tras cu urechea, dar am auzit
și cred că pot face lumină
în legătură cu gardul viu.
Ceea ce a fost cândva sălbăticie
e acum un paradis dichisit, cu aer condiționat de 21 de hectare.
În afară de bucățica asta. Voi sunteți aici.
Ăsta e un lucru bun. Voi hibernați, nu?
Adunați mâncare pentru iarnă?
Umplem bușteanul!
- Hammy! - Serios?
Acesta? Bușteanul ăsta ca o peșteră?
- Până în vârf. - Ozzie!
Să vă întreb ceva. Cât durează să umpleți bușteanul?
274 de zile.
Dar într-o săptămână?
- E imposibil. - Nu și dacă lucrăm împreună.
Voi știți să strângeți mâncare.
Eu am expertiza, iar ei au mâncarea.
- Câtă mâncare? - Multă mâncare. Grămezi de mâncare.
Au de le iese și pe fund!
Orice mâncare iese pe fund,
nu cred că ne interesează s-o mâncăm.
Nu știu ce să zic, tipul mi se pare foarte coerent.
- Cred că ar trebui să ascultăm. - Îmi convine mâncarea din fund.
- Ba nu. Mă mănâncă coada. - De ce n-ai zis așa?
Stai așa. Ce anume?
Când ceva nu bine, îmi tremură coada.
Și să-ți spun ceva.
Tot ce ai spus până acum mă scoate din minți.
Ascultă. Verne, nu?
N-ai de ce să te temi.
Ei bine, mă tem. Și pe bună dreptate.
Ăsta nu e semn din naștere.
Pentru că n-ai avut ghid, Verne.
În fine. Mersi că ai trecut pe aici. Nu ne interesează.
Nu vă interesează cea mai delicioasă mâncare pe care ați gustat-o?
- Nu! - Haide.
Nu mă interesează!
Bine.
Înțeleg.
Nu sunteți deschiși la așa ceva.
- Vai de mine! - Aoleu!
Ce-i asta?
O combinație magică de făină de porumb, brânză solidă deshidratată,
BHA, BHT și MSG,
cunoscută și ca chips.
Cu aromă de brânză.
- Aici! Aruncă-mi unul! - Mai vreau, te rog! Mai mult.
Verne, au fost buni!
E în regulă. Și mergem acolo. În seara asta!
Da!
Bun venit în suburbie!
Ia te uită!
- Mamă, uită-te la noi! - Uită-te la noi!
Vai de mine!
Iubito, uită-te la asta.
Aoleu!
Ce-ți face coada, Verne?
Dacă cineva din familia asta are de suferit,
te trag pe tine la răspundere.
Se distrează. Îmi asum responsabilitatea.
- Arată bine. - Ia te uită!
Spike, ia uite!
Verno, am luat câteva fire de iarbă dintre ace
pentru a le compara.
Iarba pare mai verde aici.
Verne, sigur ai venit în același loc?
- Da, căci ratonul zice… - Bine, gata cu el. Înțeleg.
Se pricepe.
Doar nu poate merge pe apă.
Oameni buni! Pe aici după mâncare!
- Chestia aia e uriașă! - Ce-i asta?
Ăla e un SUV.
Oamenii se plimbă în ea
pentru că încet, încet, își pierd abilitatea de a merge.
Aoleu, ce mare e!
- Câți oameni intră acolo? - De obicei? Unul.
Bună, sunt Gladys Sharp!
Președinta voastră? De la Asociația de proprietari? Da.
- Aoleu! - Ce-i asta?
Nu vă faceți griji. E doar un om.
Le e la fel de frică de noi, cum ne e nouă de ei.
Dacă vă vede vreun om,
întindeți-vă pe jos, rostogoliți-vă și lingeți-vă organele genitale.
Le place.
Carta proprietarilor pe care ați semnat-o
spune că iarba trebuie să fie de 5 cm,
dar conform metrului meu, a ta are 2,5.
Putem să luăm mâncarea și să plecăm? Au sau nu?
N-ai văzut? Era în cutie. Mereu au mâncare la ei.
Noi mâncăm ca să trăim, ei trăiesc ca să mănânce.
Să vă arăt despre ce vorbesc.
Gura omului se numește „gaură pentru mâncare”.
Ființa umană e numită „legumă de canapea”.
Ăla e un dispozitiv cu care chemi mâncarea.
Asta e una din numeroasele voci ale mâncării.
Ăla e portalul prin care trece mâncarea.
Ăsta e unul din numeroasele vehicule de transport al mâncării.
Oamenii aduc mâncarea, o iau, o trimit,
o duc cu mașina, o poartă!
Aia încinge mâncarea. aia păstrează mâncarea rece.
Asta… Nu sunt sigur ce e asta.
Ce să vezi? Mâncare!
Ăla e altarul unde venerează mâncarea.
Asta mănâncă ei după ce au mâncat prea mult.
Așa scapă de vină și mănâncă mai mult.
Mâncare! Mâncare! Mâncare! Mâncare!
Mâncare!
Credeți că au destule?
Ei bine, nu. Pentru oameni, destul nu e niciodată suficient!
Și ce fac ei cu ceea ce nu mănâncă?
Le pun în pubele argintii strălucitoare
doar pentru noi.
Sfinte Sisoe!
Poftă bună!
Bun, nu-i așa?
- Bine. - Împărțiți între voi.
Ăsta e un scutec. Și ăla chiar iese pe fund.
Ce părere aveți? Am avut dreptate sau nu?
Și astea sunt doar resturile.
Stați să vedeți ce vine în cutii și în pachete.
Prieteni, dacă rămâneți cu mine,
într-o săptămână, vom aduna mâncare cât pentru un urs.
Ce?
Era doar o figură de stil.
Stai! Intruși!
- Ieșiți afară, toți! - Ce e, puiule?
- Ce faceți? - Ai zis să ne lingem…
Nu! Uitați de asta! Fugiți!
- Fugiți! - Plecați de aici!
Fugiți!
- La gard! - Plecați de aici!
Doar ce-am măturat curtea! Dăunători împuțiți!
Verne a avut dreptate, a fost oribil.
Sunteți bine, copii? Scumpo, ești bine?
- Găsim altă mâncare. - Vedeți?
Despre asta vorbeam. Oamenii nu ne vor prin preajmă.
Am speriat-o și a reacționat exagerat. Nu e mare lucru.
Nu e mare lucru? Pentru e mare lucru.
Gândește-te la mâncare. A meritat pentru mâncarea aia.
E mortală!
Să reformulez.
Nu, mortală. Aici ai nimerit-o.
Poate că viața noastră pare primitivă pentru un tip cu o geantă.
- Ce? - Dar cred
că vorbesc în numele întregii familii când spun că nu vrem
să avem de-a face cu ce e dincolo de gardul viu.
- Haide! - Am terminat.
Nici n-ai gustat gogoșile încă!
Vrei să depozitezi grăsime? Așa se depozitează grăsimea.
- O să transpiri la iarnă! - Tată?
- Mâncăm scoarță, nu? - Noaptea e un sfetnic bun!
Bună idee. Mai trec eu pe la voi.
La naiba! Era să-i păcălesc.
- Noapte bună, Heather! - Noapte bună!
- Noapte bună, Ozzie! - Noapte bună, Verne!
- Noapte bună, Lou! - Noapte bună, Verne!
- Noapte bună, Penny! - Noapte bună, Verne!
- Noapte bună, Hammy! - Noapte bună, Verne!
- Noapte bună, Bucky! - Noapte bună, Verne!
- Noapte bună, Spike! - Noapte bună, unchiule Verne!
- Noapte bună, Quillo! - Noapte bună, unchiule Verne!
Când ne trezim, vor mai fi doar 273 de zile până la iarnă.
- Ajunge, Verne! - Noapte bună! 273.
Cartofiori.
Răcitor, cărucior, cărucior roșu.
A expirat timpul, RJ.
Dar mai am șase zile! Nu!
Bine. Patru labe. Blană. Încă viu.
Ce vrei să spui? Vrei să i le duc acasă?
- Nu. - Atunci ce vrei să spui?
Jimmy mă împingea în autobuz.
- Te place. - În niciun caz, e un ciudat.
Data viitoare când te împinge, bate-l.
Da!
Bine, copii, la masă. Uite, scoarță la micul dejun!
- Vreau o gogoașă! - Eu vreau pizza.
Ba nu.
Bine. E grozavă.
Recunosc, durează mai mult s-o mesteci.
În afară de asta…
e foarte hrănitoare.
Și are multe fibre.
Multe.
Trebuie să recunosc, arată delicios.
Ce cauți aici?
Am venit să vă ajut la căutat.
Verne, ieri ai spus un cuvânt despre mica ta gașcă.
Începe cu F. Îți amintești?
Familie?
Da, asta. Asta m-a atins aici.
Am avut și eu așa ceva.
Casa mea, înconjurat de cei dragi. O telecomandă universală.
Dar apoi totul a dispărut…
cu incidentul cu trimmer-ul.
Doamne!
Vino încoace.
E bine, nu-i așa?
- Frățioare! - Măiculiță, Verne!
Am avea nevoie de o mână de ajutor.
Trimmerul, Verne. Trimmerul.
Bine.
Nu e problema ta. O să plec.
Priviți-mă…
cum plec.
Mi-a părut bine.
- Nu lovi. - Mi-a părut bine.
Sunt sigur că ne mai vedem prin pădure.
- Ai grijă de tine! - Bine.
Hei, RJ?
Poți rămâne.
- Vino încoace, nătângule! - Nu.
Știam că sub învelișul tare și crocant de afară
se află un suflet moale de nuga.
- Te superi dacă-ți spun unchiul Verne? - Din tot sufletul.
Grozav. Pot să lucrez cu Hammy?
Mă ajuți să-mi găsesc nucile?
Foarte tentant, Hammy. Foarte tentant.
Dar mai întâi, vreau să-ți arăt asta.
Îți place fursecul ăsta?
Ei bine, e un gunoi!
- Îmi plac fursecurile. - Ușor. Nu îți face griji.
Știu de unde putem lua fursecuri valoroase,
livrate personal de ofițeri în uniformă.
- Iar la familia Doyle e casa galbenă. - Au comandat o cutie.
Iată-le! Cele mai râvnite fursecuri din America.
Love Handles, Skinny Mints, Neener Neeners și Smackeroons.
Și ghici ce? Sunt toate ale tale!
Hamilton! Stai puțin, amice.
Îmi place energia ta, dar nu le poți lua așa.
Ai spus că sunt ale mele.
O să fie, dacă putem combina frenezia ta cu planul meu genial.
- Ești cu mine, puștiule? - Eu…
„Eu” îmi convine. Să mergem!
Parcă dna Johansson e alergică la ciocolată.
Serios?
Da, dacă mănâncă, îi explodează fața sau așa ceva.
Nu e corect.
- Stai. Câte cutii de… - Hei!
Nu te atinge de fursecuri! Sunt ale mele!
Tipul ăsta nu vine, nu? Pentru că nu vreau să vină.
Avem foarte mult de lucru.
Hai în biroul meu!
Ascultă-mă.
Ne dorim o veveriță lunatică răzbunătoare.
- Te descurci? - Auzi…
Da. Hammy!
Bine. Luna nu e rea. E mare și strălucitoare.
Lunatic, nu lună.
- Ce? - Bine.
Mai întâi ciufulim părul.
Arată bine. Acum o să…
Încâlcim puțin blana. Umflăm un pic coada.
Oprește-te! Mai pufoasă. Îmi place asta.
Să-ți văd privirea aia sălbatică! Haide!
- Pot să râgâi alfabetul! A, B, C. - Hammy!
Vreau să te concentrezi acum.
- Bine. - Mulțumesc.
Să vedem. Stai puțin.
Nu asta. Nu.
Frumos!
Hammy!
Gata! Haide. Voi fi în spatele tău.
Hai, du-te!
Sunt o veveriță lunatică răzbunătoare. Vreau fursecurile mele!
Sunt lunatică. Am spume la gură.
Fac spume, o veveriță lunatică răzbunătoare.
- E turbată! - Lunatică! Hei, merge!
- În spatele tău! - Știu. Ești în spatele meu.
Am înțeles! Înapoi!
- Nu! - Ia de-aici!
- Potolește-te! Plimbă ursul! - Ce se întâmplă? Ăla e Hammy?
Totul e sub control. Du-te la tufiș.
Asta numești tu sub control?
- E atacat! - Lucrează!
- Vin, Hammy! - Verne! Nu!
Ce faci? Ai grijă!
- Nu te mișca! Am prins-o! - Ajutor! Dă-mi drumul!
- Câh! - Scârbos!
- Urât! - Doamne, ce scârbos!
Verne!
A fost grozav! Tu, prietene, ai un talent înnăscut.
Sau să zic, au naturel.
Hammy, ai fost grozav! M-ai speriat.
Era să vin și să te bat și eu cu o carte.
Ești bine, nu? Sigur că da. Ești Hammy!
Vânătăile o să treacă. Fetelor le plac cicatricile.
- Acolo! Era chiar acolo! - Acolo! Era chiar acolo!
Veverița ne-a atacat acolo. E turbată sau așa ceva.
Și mai era un amfibian gol scârbos!
Reptilă.
E în regulă, fetelor.
Intrați, mâncați o prăjitură, porniți televizorul și calmați-vă.
Mersi, mamă.
Îmi pare rău, Janis. Au zis cumva „veveriță turbată”?
Cred că exagerează.
Și dacă nu exagerează?
Dacă avem de a face cu o pandemie?
Dăunători în libertate, răspândind boli și scăzând valoarea caselor noastre?
Da. Am o tavă în cuptor. Trebuie să plec.
Bine. Tu vezi-ți de tavă,
iar eu îmi voi face griji pentru pacea și liniștea suburbiei.
Așa e. Nu vă îngrămădiți! E destul pentru toată lumea.
Uite o cutie pentru tine, Penny.
Măiculiță! Asta e bine. Copii, mâncați!
Ceva așa gustos, trebuie să vă facă bine.
Simți vibrații în ceafă?
- Da. - E efectul zahărului.
Asta îi ține pe oameni în viață. De asta nu hibernează.
Și la sfârșit bei puțin din ăsta,
și ce durează de obicei toată vara, ne va lua nouă doar o săptămână.
Îmi place! Îmi place!
Stai așa, Hamsquad. Numai de cofeină n-ai nevoie acum.
Așa e. Hai, savurați!
Pentru că ăsta, prieteni, e doar începutul.
Ce?
OMUL DE OȚEL
- Sus, jos! Sus, jos! - Scapă!
Da!
Citește și plângi!
CARTOFIORI
Alo? Vreau toate firmele pe care le aveți la „deratizare”.
Ozzie!
Mamă! Ai lovit un oposum.
- Doamne! - Crezi c-a murit?
Vai, nu!
Atinge-l.
- Pot să-l înghiontesc? - Nu!
Bietele vietăți!
- Ce se întâmplă? - Vino să vezi.
Debbie? Nu-mi amintesc să fi văzut vreo cerere de permis pentru o adunare.
Grupuri mai mari de o persoană…
Timmy, adu lopata din mașină.
Lumina se stinge, membrele se răcesc.
- Văd un tunel. - Vai, nu!
Mamă, tu ești aceea care-mi face semn spre lumină?
Trebuie să merg spre lumină.
Ce credeți că face?
Poate i-am storcit creierii.
Îți spun, ai mers prea departe.
Hai să plecăm și să lăsăm asta…
- Bine prins, Verne! - Da!
- Ești periculos. Ești nebun! - Mă duc acasă!
Adio, lume crudă!
Boboc de trandafir!
- Acum pot să-l înghiontesc? - Nu!
Vedeți? De asta am chemat deratizarea.
Ca să-i omor înainte să fie răniți în felul ăsta.
Toată lumea, plecați imediat!
Da! Copii, apucați de mânere. Luați lucrurile.
- Ce? - Așa. Mi-am sucit spatele.
- Să mergem. - Jos!
DERATIZATOR
DERATIZ4TOR
Vai, nu!
Cred că cineva a sunat pentru o problemă cu animalele.
Soluția se află în fața voastră.
A venit Dwayne LaFontant.
Unde ai fost?
Mâine voi da o petrecere de bun-venit în cartier,
Până acum, mașina lui Debbie a omorât mai multe animale decât tine.
Potolește-te, soră.
Garantez personal
că n-o să fie nicio ființă vie la petrecerea asta.
Deratizatorul se ocupă de tot.
Lasă-l.
Ce avem aici?
Didelphis marsupialis virgininanus.
Aproximativ 4,5 kg.
Mascul.
- Cred că e mort. - Serios?
Ai diplomă de la Vermtech?
Cred că vrea să crezi că e mort.
- Hai! - Mișcați-vă!
- Asta e! Fugiți! Hai! - …șoc voluntar.
Uitați-vă bine la el. Se vede că respiră.
Sper că nu suferă.
Ce naiba?
Omoară-l!
Vă mulțumesc că ați venit! Ați fost un public minunat!
Frate!
Cu ce am de-a face?
Oposum, porc spinos, sconcs, veveriță, raton, amfibian.
Reptilă.
Nu.
Reptilă.
A fost un spectacol extraordinar.
- Mai vreau! - Mai mult decât atât.
Au rămas mască! Ai fost grozav!
- Ozzie, ești tare! - Bine!
Tată, recunosc că a fost destul de bun.
Felicitări pentru Ozman!
- Ozman! - Da!
Dar să nu uităm de conducerea noastră genială.
RJ!
- RJ! - RJ!
Genial!
- RJ! - Hei, RJ!
Vino! Vrem să-ți arătăm ceva.
- Da, sigur. - Super!
- Ce echipă! - Ratonul știe ce face.
Ești eroul meu.
- Pe aici. - Haide, RJ!
Vrem să-ți arătăm ceva. Hai, repede!
Fii atent!
Noua ta casă!
Avem un loc pentru tine chiar aici.
E pentru mine?
Da. Seamănă cu ce-ai avut, RJ?
Nu seamănă deloc cu ce am avut.
- Ia. N-ar trebui să beau asta. - Mersi.
- Aia e geanta mea? - Da, am adus-o aici.
Ca să nu mai dormi în copacul ăla bătrân.
Serios?
RJ, fii atent! Am conectat televizorul.
- Am pornit convertorul HD. - Prindem cam o mie de canale.
Poți să iei telecomanda înaintea tatălui meu?
Telecomandă universală?
E drăguț, prieteni. Foarte frumos.
Revenim laUn escroc printre noi.
Să-ți fie rușine!
Te-am primit în familia noastră și tu ne-ai înșelat.
Eu ți-am dat inima mea și tu ți-ai bătut joc de ea.
Fii serios, Kevin!
Când te simți ca un mizerabil, e pentru că ești un mizerabil, nu?
Atunci asumă-ți-o. Spune cu voce tare: „Sunt un mizerabil. ”
„Mizerabil”? Nu cred că e doctor adevărat.
Ce zici, RJ?
RJ?
Stai, RJ!
Ce faci, omule? Te implici prea mult.
Ia mâncarea. Hrănește ursul.
Unde e mâncarea?
Verne, ce faci?
Readuc lucrurile la normal.
- Nu face asta. Ce ar fi să plec? - Bine.
Pleacă. Eu duc astea proprietarilor lor.
Ce? De ce?
Pentru că am mâniat oamenii.
Nu vrem s-o sfârșim ca iepurele.
Așa că le dau astea înapoi ca să nu ne omoare.
Verne, nu înțelegi! Avem nevoie de ele!
Ba nu!
Nu poți s-o iei!
Ba pot!
- Dă-i drumul! - Dă-i tu drumul!
- Trebuie s-o iau. - Nu!
Mișcă-te încet. Vorbește încet și urmează-mă.
Ce?
Nu.
Nu mă mai păcălești cu dulcegăriile tale!
Nu știu ce pui la cale, dar mă furnică toată carapacea.
Și știi ce? De data asta o s-o ascult
- …și pun piciorul în prag. - Nu.
Joacă?
Joacă!
Să ne jucăm!
Joacă!
Doamne!
- Joacă! - Nu!
- Jos, băiete! Stai jos. Rostogolește-te! - Joacă!
- Fă pe mortul! - Joacă!
Bravo, Verne! Păstrează mâncarea. O să scap de câine.
Joacă.
Joacă!
Nu! Nu!
Scapi toată mâncarea, omule!
- Uite, prinde! - Joacă!
Ți-e foame? Uite, mâncare!
Spatele meu!
Uite, oameni! Joacă-te cu ei!
- Ai grijă! - Oprește-te! Ce face?
- Ce-a fost asta? - Joacă!
Sunt bine. E în regulă. E…
Verne, dezleagă lanțul!
Joacă!
Nu.
Da.
Rău.
Vai de mine!
Verne, ți-am spus să dezlegi lanțul!
Tomberoanele să nu fie în stradă înainte de 20:00.
Ești dracul gol.
Nu!
Verne, ești bine?
- Ajută-mă, Oz. - Sigur.
- Ce s-a întâmplat? - Ce-ați pățit?
A dispărut. Mâncarea! A dispărut!
- Ce? - A dispărut?
Cum adică?
Întrebați-l pe el.
Verne?
- Am înapoiat-o proprietarului de drept. - Ce?
Ne-am spetit muncind. Foarte mult.
Și mâncarea pe care am strâns-o era…
Știi tu. Și tu ești… Nu contează.
Ce-a fost în capul tău?
- Bușteanul era plin! - De gunoaie.
Ce vrei să spui?
Că mâncarea strânsă cum vrem noi nu e la fel de bună
ca cea strânsă în felul tău?
În felul vostru? Poate în felul lui.
Nu vedeți că RJ doar se folosește de voi?
Verne!
Să-ți fie rușine! RJ n-ar face asta.
Aveți încredere în mine.
Nu înțelegeți că e ceva în neregulă cu tipul ăsta?
Mă gâdilă coada de fiecare dată când sunt lângă el.
Deci ar trebui să murim de foame pentru că ție îți vibrează fundul?
Încep să cred că furnicăturile tale sunt de la gelozie.
Gelos? Pe el?
Da. El îmbrățișează viitorul, iar tu ne ții pe loc.
Vă țin pe loc. De la dispariție.
Vezi ce-ai făcut?
Dacă ascultă măcar jumătate din ce le spui,
vor fi morți într-o săptămână.
Te interesează doar să profiți de ei
fiindcă-s prea proști și naivi ca să știe mai bine.
Nu sunt prost.
N-am vrut să…
Am vrut să spun ignoranți.
La căile lor.
Hai, băieți! Știți că nu asta am vrut să spun.
Nu faceți asta.
Stella? Ozzie?
Hammy! Știi că nu e adevărat.
- Hammy! - Nu sunt prost.
Te rog.
- Noapte bună, unchiule RJ! - Noapte bună, puștiule!
E lună plină, RJ. Ne vedem dimineață.
O să te pună la pământ, nu?
Te-am prins!
- S-a rezolvat? - Afirmativ.
Ai adăugat și asta? Turbo Jupuitorul?
Asta e marfă de contrabandă, doamnă.
E ilegal în toate statele, în afară de Texas.
Nu-mi pasă dacă e împotriva Convenției de la Geneva.
- Îl vreau! - Mă gândeam eu.
Așa că mi-am permis să v-o instalez.
PORNIT - OPRIT
Adio, animale dăunătoare!
Vai de mine!
Ce-am făcut?
- Nu trebuia să iau mâncarea aia. - Ce?
Nu trebuia să iau mâncarea aia.
Încercam doar să readuc lucrurile la normal, asta-i tot.
Eram precaut.
Pentru că asta sunt. Sunt nesigur din fire.
Sunt locuri în carapacea mea în care n-am fost.
Tu, pe de altă parte, ești tare.
Nebun și neînfricat.
Cred că au dreptate. Cred că sunt gelos.
N-ar trebui să fii gelos pe mine, Verne.
Ai un lucru bun aici.
Faci ce e mai bine pentru familia ta.
Și cred că acum tu ești ce e bine pentru ei.
Și coada ta?
Capul îmi spune să ascult de coadă, coada de cap,
și ajung să am probleme cu stomacul.
De asta trebuie să preiei tu comanda.
- Nu știi ce se petrece aici. - Dar tu știi.
- Și care e problema? - Asta e problema, Verne.
- Vezi asta? - Te ascult.
Doar…
Stai puțin. Bine?
Eu…
- Sunteți doamna care dă petrecerea? - Da. La dreapta.
Am papucei de protecție pe care să-i puneți peste pantofi.
Da!
- Ce-i asta? - Ce?
Aia…
- E o listă. - De ce?
- Cu tot ce ai pierdut. - Serios?
E o listă lungă. Se vede.
Ești un micuț organizat, nu? Bravo!
Dar știi ce? Știu un loc așa de plin cu mâncare,
că putem recupera totul într-o noapte.
Grozav! Să mergem. Unde e?
- În casa aia. - Ce?
- Ce rost are chestia asta? - Arunc-o în jos.
Ceea ce vrea Verne să spună este…
E greu să rezum totul într-un singur cuvânt.
- Dar… - Îmi pare rău.
Vino încoace.
- Vino, Verne. - Așa e.
Bine! Stați laolaltă. Iată planul.
Capcanele sunt puse aici, aici, aici.
aici, aici, aici, aici, aici, aici,
aici și aici.
Aici, aici, aici, aici.
Una mare aici, aici și poate câteva aici.
- Asta e tot? - Nu.
Sunt niște lumini roșii aici.
Ești bine, Verne? Ești cam verde.
Am leșinat pentru o clipă, dar am prins ideea.
Lumini, capcane. Va trebui să-mi schimb carapacea.
Ăștia suntem noi.
- Pot să fiu eu mașina? - Eu sunt mașina!
- Eu sunt mașina. Tu, pantoful. - Pantoful e nasol.
De ce nu ești fierul ăla fercheș de acolo?
Nu contează! De altfel, eu sunt mașina. Eu sunt mereu mașina.
Planul funcționează în trei pași simpli. Pasul unu, stingem luminile.
Pasul doi, intrăm.
Pasul trei, ieșim cu un munte de mâncare.
Dar locul ăsta e ca o fortăreață. Ziduri atât de înalte! Uși impenetrabile.
Cum intrăm?
Zgarda e cheia.
La propriu.
E ca o cheie care deschide ușa.
Și ce? Crezi că o să-ți dea zgarda așa, pur și simplu?
Nu mie, femeia mea fatală. Ție.
- Ei? - Mie?
O să-l faci pe motan să-ți dea zgarda folosind…
- Duhoarea mea. - …șarmul feminin.
Am zis cu voce tare?
Ascultă, ratonule, poate masca îți obstrucționează privirea,
dar eu sunt sconcs.
Pe dinafară, poate.
Dar în interior văd o vulpe.
Și nu trebuie decât s-o scoatem de acolo.
- Foarfecă. - Foarfecă?
- Începem. - Ai grijă la…
- Cărbune. - Cărbune?
- Odorizant. - Suc de roșii.
- Dopul. - Dop? Să nu îndrăznești!
- Pe ei! - Marcat! Da!
JOC TERMINAT
Încă ceva.
Gata! Asta e.
Doamnelor și domnilor, treaba noastră s-a terminat.
- Vai de mine! - Măiculiță!
- E uimitoare. - Ce?
- Miau. - Uimitor!
Doamne, arată…
Bine, gașcă, asta e. Intrăm.
DERATIZATOR
Nu din nou! Fir-ar! Par atât de reale!
Fii blestemat, modelator de plastic!
Bine, Hammy.
Hammy!
Du-te!
Nu.
Hammy, ți-am zis că fursecul e un gunoi.
Dar îmi plac fursecurile.
Ce se întâmplă?
E totul în regulă?
Începem!
Haide, Hammy. Urmează lumina frumoasă.
Uite-l!
Asta e.
Așa. După ea!
Asta e.
Ia-o, nebunaticule!
Bingo!
Pasul doi.
Credeam că o să murim până la pasul doi. Va fi bine.
Bine, frumoaso, e rândul tău.
Doamne, ar fi bine să fie un motan tare prost.
Audio, dă-i drumul!
Nu trebuia să fie pisică? Pune-o pe pisică.
Poate pisicii îi plac vacile. Să sperăm că da.
Cine e acolo?
Ești pisică!
Adică eu sunt pisică.
Miau.
Da, sigur. Haide, pleacă de aici.
Proprietara mea nu dă resturi pisicilor vagabonde.
„Pisici vagabonde? ” Bine, tu ai vrut-o.
- Ia zgarda! - Ai o zgardă frumoasă.
- Pot să o văd? - Nu! Nu te apropia!
Nu trebuie să mă apropii de o creatură din pădure.
- Du-te de-aici, cu mizeria ta! - Mizeria mea?
- Iar începe.
Bine, asta e. M-am săturat ca toată lumea să îmi arunce o privire
și să fugă pentru că mă consideră murdară.
Am vești pentru tine.
Nu m-am aranjat ca un ghem de puf pompos să-mi spună
că e prea bun pentru mine.
Am machiaj pe fund!
Și să nu cumva să întrebi de dop!
Oprește-te! Nimeni nu mi-a mai vorbit așa!
E curajos.
Îmi place.
Crede-mă, mai am o grămadă.
Ghem de puf!
Să înceapă dansul!
Ești puternică. Esența ta e copleșitoare.
- Ce vrei să spui? - Ochii sunt de vină.
- Ochii mei. - Sunt luminoși.
Luminoși? La naiba!
Ăsta-i momentul în care am leșinat.
Pantofiorii și mașinuțele chiar au intrat în casă?
Ai un nume?
Da. E persan, căci sunt persan!
M-am născut Prințul Tigiess Mahmood Shabaz.
E greu de pronunțat. Pot să-ți spun Tigru?
- Locul ăsta e uriaș. - Super tare!
Animalele au intrat în casă.
- Doamne! - Ce tare e!
Da!
- Toată lumea la posturi! - Să înceapă dansul!
- L-am prins. - Începem.
Nu am aderență.
- Lasă ghearele, folosește pernuțele. - Bine.
A durut.
O clipă, vin imediat.
Ce-a fost asta?
Sunetul inimii mele. Nu auzi?
Pe aici.
Bine, e în regulă. Înapoi la treabă.
Poftim.
Prinde!
Vai de mine!
Da, o să reușesc!
Tatăl meu avea o față foarte turtită.
Era atât de frumos, că abia putea respira.
Fascinant.
Am înăuntru o chestie de cățărat cu mai multe niveluri și mochetă aspră.
Hai să-ți arăt.
Nu! Eu nu ți-am spus de viața mea.
Bine. Grozav.
Ce-i asta?
Asta îi scoală pe oameni din pat dimineața.
Unde a dispărut?
Lasă-te jos și rămâi acolo.
Duceți-vă!
CARTOFIORI
Haide! Trebuie să plecăm înainte să se întoarcă.
Nu! Nu fără cartofiori.
- Ce? - Lou, Penny! Înapoi la televizor.
Heather, fii cu ochii pe om.
- Mă ocup, RJ. - Nu, Heather. Stai!
Furnicătura.
RJ, duba e plină. Să plecăm de aici.
Rezistă, Vincent! Nu durează mult.
- Vincent? - Unde?
Cine e Vincent?
Verne, Vincent. Mi-a scăpat asta cu ursul.
Ai răbdare, asta am vrut să spun.
Nu e niciun urs.
Se stinge lumina. Membrele mi se….
Heather!
E un șobolan alb mort pe scara mea!
Credeam că ai murit.
Am învățat de la cel mai bun, tată.
Așa te vreau!
Vino la tata.
Să ne grăbim. Nu avem mult timp.
- Ce se întâmplă, RJ? - Nimic!
Atunci să plecăm, avem ce ne trebuie.
- Ba nu. - Despre ce vorbești?
Avem mai mult decât suficient.
Hei, ascultă.
Mai am atâta timp să dau căruțul cu mâncare unui urs ucigaș.
Dacă ăștia nu sunt în meniu, o să fiu eu.
Dă-mi drumul la coadă!
Ce?
Dă-mi drumul!
Hei!
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Unde te duci?
Stella!
Uite ce e, nu e vina ta. N-o să meargă, bine?
Sconcs!
Da, asta. Scuze că trebuie să vezi asta.
Foc!
DERATIZATOR
- Vai de mine! - Nu te deranjează mirosul?
Nu. Chipul ăsta a fost menit să fie frumos.
Nu simt niciun miros.
N-ai miros?
CARTOFIORI
La ușă! Repede!
- Fugiți! - Pe aici!
Să petrecem!
Iepurași!
Fugi, dragostea mea!
Fugiți, pe acolo! Afară!
Mișcați-vă, copii! Haide!
Buenos días, reptilă!
Tocmai ați fost deratizați.
Puți.
Pentru că tu i-ai lăsat în casa mea!
- Acele… - Nancy, termină!
O să ne descotorosim de ei repede și în mod uman.
Nu! Nu uman! Pe cât de inuman posibil.
Mi-a făcut plăcere să fac afaceri cu dv.
- Ce o să ne facă, mamă? - Nu știu, iubito.
Nu vreau să mor, tată. Nu pe bune.
Liniștește-te, scumpo. O să fie bine.
Ai avut dreptate în privința lui, Verne.
Trebuia să te ascultăm. Scuze.
Nu.
Știam că nu putem avea încredere în el. Eu v-am băgat în asta.
Trebuia să-mi dau seama.
Vincent?
Venisem încoace să te omor.
M-am oprit să văd spectacolul.
E o minunăție!
E cel mai rău, mai înșelător și mai egoist lucru pe care l-am văzut.
Tipic lui RJ.
Tu iei mâncarea și ei cad țapi ispășitori.
Ține-o tot așa și o să ajungi ca mine.
Să ai tot ce ți-ai dorit.
Dar aveam deja asta.
Pe ei? Pe cine păcălești?
Tu ai spus-o, ești o familie de o persoană.
Așa va fi mereu.
Așa supraviețuiesc cei ca noi.
Câțiva fraieri și-au luat-o pe parcurs.
Greu. Asta-i viața. N-ai nevoie de ei.
De fapt, am.
Iar acum ei au mare nevoie de mine.
Așa c-am nevoie de asta!
RJ!
Ce…
- Iar m-a lăsat spatele. - Ești bine?
Excremente de șobolan ce ești!
Stella, asta e o salvare. Vă salvez.
O să te gazez atât de tare, încât nepoții tăi o să miroasă urât.
- Urs! - Ce ai zis?
- Urs! - Tuns?
- Urs! - Fus?
- Urs! - A, urs!
Ce?
Am scăpat de sub control!
- Conducem noi. - E ca laAuto-Homicide 3.
Ce?
Verne, deschide! Butonul greșit!
- Selectați destinația. - Du-ne acasă! Du-ne la buștean!
Destinație anterioară selectată. Întoarce, legal.
S-a făcut.
- Hammy! Lasă-mă să intru! - Nu te ascult, RJ.
Copii, scăpați de urs!
Ce arme avem?
- Un ciocan. - Super!
Mama ta…
Mulțumesc. Da! Hei!
- Lăsați-mă să intru! - Nu!
- Șarlatan cu inele pe coadă! - Ozzie!
Încearcă să ne ajute. Lasă-l să intre!
- După tot ce ne-a făcut? - Dar s-a întors.
Și a adus un urs.
- Nu vă certați cât suntem la volan. - O să întoarcem duba, domnule.
El a început.
Serios, chiar vrea să ne ajute.
Dar, Verne, spui mereu să te încrezi în coada ta.
Dar nu mă mănâncă!
De ce n-ai zis așa?
Hei!
Mulțumesc.
- Ești mort, RJ! - Jos!
- Și urmează prietenii tăi. - Ai grijă!
Faceți imediat un viraj la stânga.
Puncte bonus!
Da!
RJ!
Da!
- Atenție! - Punctaj maxim.
Nu!
Ați ajuns la destinație.
- Bine. - Toată lumea e bine?
- Haide! - Trebuie să plecăm!
Vechea rană de la jazz.
- Haide, Quillo! Să mergem! - Hai!
- Am reușit? - A fost cât pe ce!
Lou? Penny? Copiii sunt aici? Hammy!
Clovn înfricoșător.
Atenție!
Un trimmer, Verne.
Un trimmer!
Mai sus!
Arătați-vă fețele de șobolani. Creaturi jegoase!
Rămâneți în pădure unde vă e locul!
Atenție!
Vreți să petreceți, nu? Bine, hai să petrecem!
- Mamă! - Copii!
Lou! Atenție!
Jos!
Asta e! Verne, ia-i pe toți de aici.
- Îl distrag eu. - Ești nebun? O să te omoare.
Pe mine mă vrea. Ai grijă de familia ta, Verne.
Asta am de gând. Toată familia.
- Trebuie să putem face ceva. - Nu e timp.
- Hammy! - Hammy!
Hei, Vincent. Ai avut dreptate.
Cu un cartofior, destul nu e suficient.
RJ!
Acum, Hammy! Du-te!
- Du-te! - Bine.
Am luat fursecul.
- Ăsta e… - Turbo Jupuitorul.
Pregătește-te să simți înțepături puternice!
Nu! Nu!
Nu!
Știam eu că te va ustura!
- Da! - Bine!
Bravo, tuturor! Asta e muncă de echipă.
Vino aici, Hammy. Ești un geniu, băiete.
Mulțumesc.
Și Verne, să nu te prind că repari carapacea asta!
Da. Mă bucur că îți vine.
Scoate-o, dă-mi-o înapoi.
Hai! În Munții Stâncoși cu tine, Smoky.
Vă dați seama că ăla era un Turbo Jupuitor.
Dle polițist, deratizatorul e de vină.
El mi l-a vândut. N-am avut nicio legătură.
Era în curtea ta.
Numele tău e pe contract, poți să i-o spui judecătorului.
- Nu! Nu e vina mea! Dă-mi drumul! - Doamnă.
- Nu pot fi arestată! - Scuze!
Sunt președinta asociației de proprietari.
Doborâți-o!
Scapă!
- Avem unul care se zbate. - Prindeți-o!
Ai grijă! Doamnă!
- Încetează! - Mă ajută cineva?
Țineți-o de picioare!
- Joacă? - Nu!
Nu.
Bate palma, Hammy!
- Da! - A mers!
Am reușit!
- Da! - Stella!
- Aici, Tigrule.
Stella!
Asta e pădurea din aer liber? Îmi place.
Hai, băiete! Vii cu mine.
RJ, ca să știi,
dacă ne-ai fi spus că mâncarea pe care o căutai
era ca să plătești un urs furios, ți-am fi dat-o.
- Serios? - Da, asta fac familiile.
Au grijă unii de alții.
- N-am avut niciodată așa ceva. - Știu.
Dar, crede-mă,
asta e poarta către o viață bună.
Aș fi vrut să-mi fi spus asta mai devreme.
Asta e lipsă de comunicare. Și asta fac familiile.
Ce zici? Vrei să faci parte din ea?
Vino aici. Am promis că nu fac asta. Bine.
Bun venit în familie!
- Hei! - Îmbrățișare de grup!
- Bine. - Bine.
Ce primă săptămână de primăvară, nu?
Stai puțin. Mai sunt 267 de zile până la iarnă.
Cum facem cu mâncarea?
Da, Hammy.
Am umplut bușteanul.
- Aoleu! - Ce…
Uite. Mi-am găsit nucile!
Acesta, prieteni, este obiectul întregii atenții și devoțiuni umane.
- Și se numește televizor. - Super tare!
Oamenii simt o nevoie interioară de a se conecta cu lumea din jur.
E super.
Mai simt nevoia să stea pe fundurile lor grase.
Privitul la TV satisface ambele nevoi simultan.
Interesant.
Haideți, copii! Timp pentru familie, la televizor. V-ați adus gustările?
Ia o vocală. Cumpără un „Y”. Cumpără un „Y”.
- Nu găsesc telecomanda. - Spikey, să ne întrecem.
- A văzut cineva telecomanda? - Tată, calmează-te.
Aș putea să mă uit puțin la TV.
Cred că azi vom afla dacă bebelușul e talentat
sau dacă Saxon era extraterestru.
Precum Khan înStar Trek II.
Proiectul Genesis era în mâinile Enterprise,
Khan avea planul perfect de a fura viața regenerabilă.
Câtă precizie!
Am văzut pe TNT. Aveau o retrospectivă.
- Vrea cineva viermi de jeleu? - Dă-mi și mie unul.
Bucky, dă-i asta lui Lou.
- Gustă asta. - Ce ai? Nu mi-o lua.
- E mâncarea perfectă. - Fursecuri fără grăsime?
E ca și cum am mânca pământ.
Am mâncat pământ, nu-mi place. Are gust de pământ.
Începe emisiunea.
Stai puțin.
Abia aștept.
Bine!
Da! Începem.
- Cam dezamăgitor. - La naiba!
Subtitrarea: Cătălin Jianu