Oversat af ::: X-FeAr:::
Lad os komme af sted!
Hej! Jeg kommer.
Hva'?!
Ja!
- Kører du og jeg hurtigt? - Hej!
- Hello? - Walter?
- Ja? - Jeg har nogle dårlige nyheder.
Det er om dine to onkler, knægt.
Walter?
Walter? Walter?
Gode nyheder...
du skal tilbringe sommeren med dine to onkler.
Det bliver bare et par uger. En måned eller to, højst.
På spejderære, okay?
Krydser mit hjerte og håber på at dø, okay?
Hvor skal du hen denne gang?
The Fort Worth College of Court Reporting.
Jeg mødte en fyr i går aftes.
Han vil trække i nogle tråde
Walter, du skal lære at stole på folk,
ellers vokser du op bitter og skuffet.
Du skal nok få det sjovt med dine to onkler. Det får du at se.
Mor, du er enebarn.
Jeg ved hvad onkler er.
Jamen, Hr. Kloge-Åge,
Nu ligger landet sådan at de rent faktisk er dine onkler.
Dine grandonkler.
Min mors onkler.
De forsvandt for 40 år siden og kom pludselig tilbage her i Texas.
- Kan jeg ikke komme med dig? - Nej!
Skat, jeg skal arbejde numsen ud af bukserne for at lære retsrapportering.
Jeg gør alt, hvad jeg kan, for at holde denne familie sammen.
Hvad med en smule hjælp, hva'?
Hør her... de siger, at de to gamle mænd
har millioner gemt væk i kontanter.
Der er ingen, der ved, hvor de har dem fra.
Har ingen børn, har ingen at efterlade alle de penge til.
Du og jeg, er det tætteste på en familie de har.
Vil du ha' dem til at kunne lide mig,
så de kan dø og efterlade os alle deres penge?
Vi kunne købe et hus, måske falde til ro.
Jubii, ville det ikke være dejligt?
Se her! Her er det.
Her er det, skat. Her er det.
Og for resten,
jeg hører, at disse to var på et sindssygehospital i 40 år.
Fik alle deres penge fra et stort søgsmål eller noget lignende.
Men på den anden side er der mange historier om dem.
Hvem ved, hvad man skal tro på?
Bare find ud af, hvor de gemte alle de penge, okay?
Måske skulle vi have ringet først.
Nej. Ældre mennesker elsker overraskelser.
Så er vi her.
Okay.
Gå væk, gå væk!
Hej, gå væk! Væk!
Vis dem, at du er venlig, skat. Lad dem lugte til din hånd.
De må være dernede ved den sø.
Af sted! Kom nu.
Der er han!
- Fangede ham. - Han prøver at løbe væk.
- Fandens! Tom. - Løbet tør for ammunition. Jeg dækker ham.
Hva'?
Har du bestilt en luder?
Onkel Hub, onkel Garth, det er mig, Mae!
Mae!
Pearls datter.
Jeg har taget Walter med,
jeres nevø.
- Slægtninge. - Fandens! Pis!
Vi er gamle, fandens også. Lad os være i fred!
Det sidste vi har brug for er en lille tøsedreng,
der skal være her hele sommeren
Walter, skat,
Hvorfor venter du ikke herude og leger, okay? Jeg kommer lige straks.
Han kunne hjælpe til her omkring og gøre pligter.
Hjælpe til? Din knægt er en fandens tøs.
Det ved jeg. Det er derfor han har brug for at være i nærheden af rigtige mænd,
ligesom jer to Det er ikke i lang tid.
Han skal sgu selv lave mad. Jeg laver ikke mad.
Sød hund. Kom og leg.
Dette er for dit eget bedste, Walter.
Ved du...
jeg tør vædde på, at alle pengene er gemt lige her omkring.
Bare tænk, en rigtig gemt skat
præcis ligesom i de bøger, du altid læser
Walter, måske hvis du lærte at smile en gang i mellem,
så ville folk måske kunne lide dig.
Nu, kom så, hvad med et stort smil at huske dig på?
Okay? Kom nu!
Du bliver nødt til at arbejde på det smil, mens jeg er væk, okay?
Farvel, skatter! Farvel.
Hva' så?
Hvis min mor ringer, kan vi så høre telefonen herude.
Har ikke nogen.
Ingen telefon?
Er det i orden, at jeg går ind og ser fjernsyn?
Har ikke et.
Intet fjernsyn?
Hvad laver I så?
Hej!
Rygtet siger, at I to har millioner gemt væk.
Hvorfor ikke bruge nogle af de penge til at give jer en indtægt
med det høje afkast en investering i guld og sølv kan bringe?
Må jeg efterlade jer en brochure?
Gentlemen, rygtet siger...
I er to sofistikerede mænd...
Hej!
Køn aften. Fredfyldt.
Hej, knægt.
Du sover deroppe i det tårn.
Hej, vi ved ikke noget om børn.
- Så hvis du skal bruge noget... - Så find det selv.
Eller endnu bedre, lær at klare dig uden.
- Vi bliver begge gamle. - Parat til at dø når som helst.
Så hvis vi kradser af midt om natten,
så må du klare dig selv.
- Nervøs lille gut.
Men stille.
Onkel Hub?
Han går i søvne.
Helt ny madras og jeg vågner stadig op træt og øm.
Så...
I to forsvandt i...
hele 40 år.
Hvor var I?
Mest i Afrika... Marokko,
Algeriet, Kenya...
Intet mere trist end et par gamle 'har været der'
pladre om deres gamle dage.
De dage er forbi. Og det er vi også.
Jeg hader det her!
- Jeg hader det her! - Vi er pensioneret.
At ordne haver er, hvad pensionerede folk gør.
Hvad skal vi også bruge de fandens grøntsager til?
Du har godt af dem. Får dig til at blive 100 år gammel.
Virkelig? Virkelig? Til helvede med det.
Du bliver 100 år gammel.
- Hej, onkel Hub! - Hub, hvordan har du det?
Børn, sig hej til onkel Hub.
Hub, kom tilbage og se hvem vi har med.
Onkel Garth! Børn, sig hej til onkel Garth!
Vi er her på dejligt langt besøg.
Hele weekenden. Vi ved hvor ensomme vores favoritonkler er.
Hvem fanden er du?
- Walter? - Walter?!
Maes knægt.
Pearls datter... den fritstrejfende kvinde der altid løber omkring.
- Det' da klart hun har møvet sig ind. - Er Mae her?
Hvor lang tid skal I være her?
Tja, det får vi nok at se.
Vi ved, hvad du er ude på.
Og du skal ikke tro, at du slipper af sted med det.
Kom nu, drenge. Kom nu.
Hans mor kommer igen inden længe.
Nåh, den kvinde? Hva'!
Fra det jeg hører, kommer hun måske aldrig igen. Hvad så?
Så ville I hænge på ham.
Jeg siger til jer, tag ham med til børnehjemmet lige nu.
Om vi tager ham til børnehjemmet,
eller binder ham og kaster ham i søen,
er vores sag, ikke din.
Der er han jo, udspionerende!
Kan I se, hvad jeg snakker om? Så I, hvad han lige gjorde?
Fort Worth College of Court Reporting.
Jeg skal finde min mor Hun er student der.
Undskyld, men vi har lukket.
Det er et nødstilfælde. Vær nu sød?
Hendes navn er Mae... Mae Coleman.
Nej, det er jeg ked af, der er ingen Mae Coleman indregistreret her.
Virkelig! Prøv Mae Carter.
Nej, heller ikke.
Mabel Cartwright?
Mabe Calloway?
Donna Tompko?
Unge mand, er du kommet i knibe?
Hun skal være der! Hun er lige startet.
Hør her, vores klasser startede tilbage i januar.
Der er ingen, der lige kan være startet.
Hallo? Hallo?
Hallo?
Hub, jeg ved ikke, hvorfor du skal køre. Det er min bil.
Hold op med det klynkeri.
Hvis vi finder den knægt, så har jeg lige noget at sige til ham.
Der er han.
Advokat... bliv i bilen!
Hub, kom nu!
- Nej, nej. Dig, ikke mig, nej. - Hub!
Kom ud af bilen.
Planlægger du dit næste træk?
Hvor regner du med at tage hen?
Her.
Område 406...
Montana.
Hvorfor drager du ikke imod Fort Worth, hvor din mor befinder sig?
Hun er der ikke.
Hun løj...
igen.
Hør her, knægt,
vi ved du er fast besluttet på at tage til Montana,
men det er sent.
Hub, hjælp mig lige her.
Hvorfor? Det lyder til at han er fast besluttet.
Held og lykke i Montana, knægt.
Vi har bedre kort end det der hjemme i huset, ikke sandt, Hub?
Jo, en mand har brug for et godt kort, det er sikkert.
Sikkert.
Jeg har være på et børnehjem før.
Jeg vil ikke tilbage.
Fandens også, knægt,
det er ikke vores skyld, at du har en fandens ussel mor.
Nå, jeg skulle vel også af sted.
Hvilken vej er nordpå?
Jeg vil sige en ting om den knægt...
han gjorde slægtningene pissesure.
Hør her, knægt, gør os en tjeneste.
Hvis du kommer med tilbage til huset
og bliver et stykke tid,
så vil jeg vædde med, at vores slægtninge ville hade det.
Jeg vil vædde med, at de ville hade det så meget,
at de ville tage af sted og lade os være i fred.
- Det er skørt nok til at virke. - Selvfølgelig.
Kom nu, knægt, hjælp os nu lidt.
Jeg ville tro, at jeg godt kunne komme med tilbage...
i et stykke tid,
nu hvor det er så vigtigt.
Nå knægt,
hvor'n smager den sodavand?
Onkel Hub, onkel Garth,
det her har været sådan
en vidunderlig weekend.
Jeg hader, at skulle bringe det her op,
men har I to kigget på det testamente, jeg efterlod til jer?
I burde begge to tænke på dens slags ting
i jeres alder.
Skyd ikke. Skyd ikke.
Han har været her før.
Brødrene McCann?
Dette er ingen ordinær salgsmand.
Hva' fanden, jeg ka' lide en udfordring.
Kan vi snakke?
Kom ud, hvor vi kan se dig.
Læg jeres våben ned, så kommer jeg ud.
Denne fyr er god.
Jeg dækker, du sniger dig omkring
det er ikke færdigt.
Hvad? Hvad vil du... hvad? Hvad?
- Hvorfor ikke se hvad han sælger? - Lad mig bare vise jer det.
- Hvorfor fanden det? - Det er lige bag min bil.
Hvad er det gode ved at have penge, hvis man aldrig bruger nogle af dem?
- Stol på mig. - Det kunne være, knægten havde ret.
Jaså, jamen...
vi ser, hvad manden vil sælge.
- Og så skyder vi ham. - God plan.
På grund af...
vores foruroligende tidligere møder,
påtog jeg mig at søge overalt på jorden for at finde
den perfekte ting, der lige ville være perfekt
til to sprudlende sportsmænd som jer.
Og drenge,
tja, jeg tror, jeg har fundet det.
Sådan!
Hvad er det?
Tja, det lige der er toppen indenfor sporten.
Indtil nu, har kun statshoveder haft råd til
et så fint stykke udstyr som det,
og det er så simpelt at betjene, at selv dette barn kunne gøre det.
Virkeligt?
Her. Nu skal du høre...
du stiller dig her op og trækker den stang tilbage på mit signal, okay?
Bare gør det.
Den mest kraftfulde slags på hele markedet
og til rimelig pris, må jeg lige tilføje.
Tja, det er det største spild af penge, jeg har set i hele mit liv.
Mester, du pakker den indretning sammen, og kommer væk fra denne jord i en helvedes fart.
Vi tager den.
Åh nej, vi gør ikke.
Jeg vil ikke have mine børn i nærheden af den kanontingest der.
Så tag af sted!
- Kom nu far, lad os komme væk. - Kom nu. Kom nu.
Du ved, hvad der sker, når mine følelser bliver sårede.
Kom ind i bilen. Kom ind i bilen.
Træk!
- Onkel Hub? - Lad vær. Jeg prøvede at vække ham engang.
Han havde nær revet mit hoved af.
Lad ham være i et par minutter.
Hvad laver du herude så sent?
Hvad er der galt med ham?
Tja, en mandskrop gror sig måske gammel,
men indeni kan hans ånd være så ung og rastløs som nogensinde.
Og ham...
i hans gamle dage, havde han mere ånd
end 20 mænd.
Det ser ud til, at...
han kigger efter noget.
- Hvad?
Han kigger efter hende.
Hvem?
Hvad var hendes navn?
Jasmine.
Okay, fortæl, fortæl.
Vil du ha' jeg skal fortælle dig historien?
Nu?
Det ville tage dage.
Tja, øh...
Hub var altid for rastløs til Texas.
Han overbeviste vores forældre om,
at han var nødt til at tage til Europa,
og jeg var nødt til at tage med.
Det var sommeren i 1914.
Ekstra, ekstra! Tyskland invaderer!
Uheldigvis, ligesom vi ankom til Frankrig,
ligeledes gjorde kejseren og hele den tyske hær også.
Jeg ville tage hjem,
men Hub sagde, vi skulle se Europa et skridt foran tyskerne.
Og det gjorde vi. Hvilken tid det var.
Der var disse piger i Toulon... Tvillinger. Og de...
nå men,
vi endte til sidst i Marseilles
med pladser reserverede på det sidste skib ud af Europa.
Og Hub, han besluttede, at vi skulle tilbringe vores sidste nat
med at nyde det lokale natteliv.
Tre, tre!
Han blev venner med disse soldater,
og de købte os nogle drinks... stærke, mærkelige drinks.
Vi vågnede op på et skib
der skulle til Nordafrika... shanghajet.
- Shanghajet? - Ja.
Vi var blevet sendt til den franske Fremmedlegion.
"Det er alt sammen min skyld!, sagde Hub, men han sagde jeg ikke skulle bekymre mig.
Han ville sørge for, at der ikke skete mig noget.
Vi kæmpede mange slag imod overvældende odds.
Han reddede mit liv utallige gange.
Da krigen var slut, gik vi hver sin vej.
Jeg endte med at lede safarier,
mest for forfattere og folk fra Hollywood.
Men det var for tamt for Hub.
Han fik en bestilling fra den nye nordafrikanske regering
for at sætte en stopper for slavehandlen.
Ingen, slavehandler eller beduin,
havde nogensinde set noget som denne skøre amerikaner,
der kæmpede som 20 mænd.
Hej!
Hvad fanden laver I to herude midt om natten?
Nyder bare den kølige natteluft.
Er der nogen af jer, der stadig har fornuften,
til at gå i seng.
"Kære Walter,
Hvordan går det? Fundet dine onklers penge endnu?
Jeg er her på skolen i Fort Worth,
med min næse begravet i retsrapportering..."
Jeg siger dig bror, jeg går ingen steder, når jeg sådan her ud.
Jeg ligner en fandens husmand.
Vi er gartnere. Det her er, hvad gartnere har på.
Jeg købte også tøj til dig. Det ligger på dit værelse.
Tænk på, hvor godt alle de grøntsager kommer til at smage.
Ærter, bønner,
squash, tomater.
- Ja. - Hvad er der i denne række?
- Rødbeder. - Rødbeder?
Og hvad med denne række?
- Kartofler. - Kartofler?
Ja.
Vent lige et fandens øjeblik her.
- Hvad med denne række her? - Tomater.
- Tomater? - Ja.
Der er der salat, squash,
søde kartofler, gulerødder, bok choy.
- Bok Choy? Hvad er det? - Kinesisk kål.
Hej, den række ser rigtig ud.
Virkelig, tja, det er majs!
Alle de frø så ens ud, nu jeg tænker over det.
- Ja, ligesom majs. - Knægt...
den frø-salgsmand kunne sørme se os komme.
Nej, så dig komme.
Majs, majs, majs!
Ikke andet end majs.
Majs. Majs.
- Jøsses, det er her nu. - Knægt, hjælp ham med at læsse af.
Vi kommer tilbage om et øjeblik.
Forsigtig, knægt. Han er menneskeæder.
Er dette hos McCann? Vi har jeres løve.
Konge af bæsterne. Junglens terror.
Har du købt en løve? En brugt løve?
Hold dig lidt tilbage knægt, du vil vil jo ikke blive maltrakteret og ædt.
- Hvad laver du? Bror,
dette er den bedste idé, du nogensinde har fået.
Det løvehoved ville sørme se godt ud hængende over vores pejs.
Hvilken pejs? I har da ikke en pejs.
Vi køber en.
Vil du skyde den?
Tja, vi ses vel.
Ja den er god nok, han er derinde.
Jeg synes ikke, det her er særlig sportsligt.
Knægt, i vores alder, er det her det nærmeste vi kommer sportsligt
Walter, kom her.
Når jeg siger til, træk i den her.
Træk!
Hej.
Kom bare ud derfra.
Hej, dig i kassen!
Få din løverøv ud derfra.
Ser temmelig tam ud.
Denne løve kan ikke bruges.
Den er... den er defekt.
- Den er i live, det er den vigtigste ting. - Jamen så skyd den da.
Nej, det ville ikke være sportsligt at skyde den inde i en kasse.
Ser temmelig gammel ud.
Ser slidt ud.
Sikke en løvejagt det her er.
Perfekt. En kasseret.
En eller anden syg zoo-kasseret.
Må jeg så beholde ham?
Jeg ser efter ham og tager mig af ham og fodrer ham og alt.
Jeg har aldrig haft et kæledyr helt for mig selv.
Hva' knægt, vil du tage dig af ham, pleje den, så den bliver rask?
Godt. Og så skyder vi den.
Det er noget af en løve, du har købt.
Det var noget af nogle frø, du har købt.
Vær rolig, de er ikke lige så slemme, som de ser ud lige til at starte med.
Jeg kommer lige straks tilbage med aftensmad.
Sådan. Nu kan du se ud.
Er du sikker på, han ikke kan komme ud?
Hun. Det er en pigeløve.
Jeg har døbt hende Jasmine.
Hvad sagde du lige der?
Det virkede som et godt navn... til en løve.
Du må undskylde, det tog lidt tid at komme ind.
I 40 år, har jeg aldrig haft et bud efter det.
"Purina Lion Chow."
Det var satans.
Hvis I venter et øjeblik, læsser mine drenge det op.
Jeg klarer det.
Garth, betal manden.
Vær forsigtig.
Hr. McCann, det er sække, der vejer 50 pund stykket.
Tag den anden ende.
Sådan ja.
Hvis I to gamle damer vil gå ind, så tager jeg jer hjem nu.
Hub!
Lille knægt!
Er du med de McCann brødre?
Jeg ved, at de er eks-mafia lejemordere.
De er på flugt med millioner,
som de stjal fra Al Capone.
Fortæl mig mere om Afrika...
om dig og onkel Hub og Jasmine.
Hvorfor vil en smart knægt som dig høre sentimentale gamle historier?
Hvad skulle vi ellers lave?
Hvor var jeg?
Ingen, slavehandler eller beduin,
havde nogen sinde set noget som denne skøre amerikaner
der kæmpede som 20 mænd.
Det er rigtigt, det er rigtigt, det er rigtigt. Tja, det var således...
en af de kvinder som Hub befriede,
var tjenerinde for en prinsesse.
Da hun fortalte sin frue historien om hendes befrielse,
Mest af alt, fortalte hun hende om denne pæne, heroiske amerikaner.
"Jeg må møde denne mand!" Sagde prinsessen.
En dag, red Hub på sin hest langs Middelhavet
da en anden rytter pludselig dukkede op på hans side.
Men du kender Hub... han ville ikke lade en sådan chance gå forbi sig.
Det blev til et kapløb.
De fleste folk siger, at Hub var den bedste rytter i Nordafrika.
Men den anden rytter holdt sig ved siden af ham,
og kapløbet stoppede ikke.
Så stødte de to heste sammen.
Begge ryttere fløj ud i havet.
Hub sprang op klar til hvad som helst...
eller det troede han i hvert fald.
Det var prinsessen
den smukkeste kvinde han nogen sinde havde set.
- Jasmine! - Jasmine.
Mange mennesker siger, at der ikke findes sådanne ting nu til dags,
det er noget, man kun finder i historier,
men da disse to sæt øjne så på hinanden for første gang.
Var det sværget ved Gud, ingen løgn, helt sikkert.
En gang i livet,
kærlighed ved første blik.
Vent et øjeblik. Hvis det var ægte kærlighed,
var de blevet gift, og havde levet lykkeligt til deres dages ende, ikk'?
Kommer du nu ikke for langt i historien?
- Okay, fortsæt bare.
Tingene var ikke lette for dem tilbage i de dage.
Hun var lovet væk til en anden mand
en magtfuld sheik i et nabokongerige.
Han hørte, at Jasmine var forelsket i en anden,
så han truede hendes far,
og tog Jasmine med til hans kongerige,
og låste hende inde i hans harem.
Hun fortalte de andre koner, at hun ville hellere dø,
end gifte sig med denne hjerteløse sheik.
Hun havde en kniv på sig.
Og da han kom efter hende den nat,
ville hun skære sig selv i halsen.
Hvad gjorde onkel Hub?
De blev gift, og levede lykkeligt til deres dages ende.
Og det var slutningen.
Vent lige,
hvis de levede lykkeligt til deres dages ende,
så blev de gift, og hun ville være her med os, ikk'?
Fik de ingen børn? Hvor er de?
Sygeplejerske? Hvad sker der?
Jeg ville ønske, at de ville fortælle os noget.
Gå væk fra mig!
Hvor har du gjort af mine bukser? Hvor er mine bukser?
- Det kan du ikke gøre det der! - Giv mig mine bukser!
Hvem har anbragt mig her? Hvem har anbragt mig her? Jer to!
Hospitaler... sikke en stor hjælp de er.
Hvordan kan du vide det? Du er aldrig på et lang tid nok til at finde ud af det.
Hej, du missede svinget.
- Nej jeg gjorde ej. . Hjem er den vej.
Jeg vil denne vej.
Doktor, hvor er Hr. McCann?
Ja, jeg er bange for han er væk.
Tja, han levede et langt godt liv.
Hvor er liget?
Nej, han er væk... gået.
Hr. McCann tjekkede sig selv ud.
Gik?
Bror,
en eller anden dag bliver du nødt til at opføre dig som en på din alder.
Hvad fanden skal det nu betyde?
Hele dit liv, har du aldrig været bange for noget.
Hvad plager dig nu?
Ved at blive gammel?
- Døende? - Nej sgu.
- Hvad så? - At være ubrugelig.
Da vi var unge, var der altid en grund,
der var en pointe. Tingene gav mening.
Nu er der ingen pointe med noget som helst.
Hvad gør vi så? Vi arbejder i haven.
Vi har overlevet vores tid, bror.
- Hent nogle øl. - Okay.
Hej, gamle mand,
hvordan er grillmaden?
Giv mig noget.
Vi har travlt, knægt. Skrid, okay?
Hvad sagde du?
Her er der et perfekt eksempel på, hvad jeg har snakket om.
Siden denne knægt suttede på sin mors patte,
har han fået alt bortset fra disciplin.
Og nu er hans opfattelse af mod og manddom
at være sammen med et par usle venner,
og gå omkring og genere folk...
for god natur til at sætte en stopper for det.
Hej, hvem tror du, at du er, hva'?
Bare et dumt barn, Hub.
- Slå ham ikke ihjel. - Okay.
Jeg er Hub McCann.
Jeg kæmpede i to verdenskrige
og utallige mindre på tre kontinenter.
Jeg ledte tusindvis af mænd ind i kamp med alt
fra heste og sværd til artilleri og tanks.
Jeg har set udspringene fra Nilen,
og stammer af indfødte, ingen hvid mand havde set før.
Jeg har vundet og tabt et dusin af skæbner,
dræbt mange mænd,
og kun elsket en kvinde
med en lidenskab en loppe som dig
aldrig kunne begynde at forstå.
Det er hvem jeg er.
Kom så drenge, gå hjem!
Vi skal vise de gamle bastarder, hvem der er seje.
- Frem med jeres knive. - Ja.
Hør drenge,
I prøver at lade jeres teenagehormoner
få jer ind i en verden med problemer.
Fandens også, Garth. Bad jeg dig om at blande dig?
Hub, du er lige kommet ud fra hospitalet.
Jamen, der er... der er kun fire af dem.
Ja, men... hør her, du slås med ham der først.
Og bagefter lader jeg dig slås med de andre tre, okay?
Ja. Se det her knægt.
Nu dig! Du har bare at tage den kniv op,
fordi søn, du får brug for al den hjælp, du kan få.
- Kom nu, Frankie! - Tag ham.
Tag ham, Frankie, stik ham!
Det ældste kneb i bogen.
Okay, okay.
Du holder den forkert, sønnike. Ikke sådan her.
Du skal altid gøre det sådan her... jævnt.
- Prøv igen. - Kom nu, Frankie.
Kom nu, Frankie, tag ham!
- Stik ham. - Kom nu. Okay.
- Tag ham, Frankie, stik ham. - Ja, du har ham!
Frankie, kom nu!
- Stop, stop! - Du brækker hans arm!
I tre må hellere begynde at hjælpe ham.
Hvorfor hjælper du ham ikke?
Hub snupper altid de slemme fyre. Sådan er han lidt selvisk.
Men der er fire af dem!
Tre af dem.
Kom så, Hub! Hej, sådan knægt.
Kan du li' det her, knægt? Ikke dårligt, hva'?
- Kunne du ikke dele? - Nej.
Efter 40 år, er jeg blevet vant til det.
På den anden side, lige nu, tror jeg, at han har mere brug for det, end jeg har.
Kom så, Hub!
Det her vil holde ham. Det vil holde ham.
Vær nu sød! Vær nu sød!
De er ikke kommet tilbage endnu, far.
Jeg er sikker på at nu, hvor Hub lige er kommet ud fra hospitalet,
tager de det stille og roligt på vejen hjem.
Ja.
Jeg hader der her hus. Jeg hader det.
Når de to endelig falder døde om,
vil jeg have at du brænder dette sted ned til jorden, far.
Hej, hvad er det?
Aner jeg ikke.
- Lad os rive det op! - Ja.
Hvad er det?
Det er proppet.
- Mor! - Mor!
- Han er i live! - Hvad? Hvad er er sket?
Jeg har sagt det om at lyve. Nej!
Hej, lad vær at træde på mine sko!
Hvad har du gjort med onkel Hub?
Knægt, hent noget kød.
Hvor er onkel Hub?
Åh, jøsses, der har været et uheld.
Jeg vil gerne hjem nu.
Du er ikke i stand til at komme hjem nu.
Det var en slåskamp. Onkel Hub vandt. Det var fedt.
- Løven prøvede virkeligt at æde os.
- Shush. - Jasmine?
Åh Jasmine! Jeg har ikke fodret hende hele dagen.
Jeg vil vædde med hun er meget sulten. Jeg bliver nødt til at fodre hende.
Her, her!
Vær så god, Jasmine
Jasmine?
- Der er virkeligt en løve. - Løve?! Har I en løve?
- Den er låst inde. - Nej den er ej. Den prøvede at æde os.
- Den prøvede virkeligt at æde os. - Hent geværerne!
- Stå ikke i vejen. - Hent geværerne.
Kom her, kom her
Jasmine?
Jasmine? Jasmine? Jasmine?
Kom nu!
Ad, løvespyt. Nej, stop.
Skyd ikke, du rammer ham.
Kom nu!
De er væk.
- Vi kommer måske for sent. - Ryk ind.
Du bliver. Bliv.
Jasmine!
Stop, stop.
Angrib ham!
Hun har det meget bedre.
Gå væk fra mig!
Vi tager af sted.
Vi kommer ikke tilbage, før I har fået fjernet det monster.
Tja, løven bliver.
Okay. Det var så det. Kom med, far.
Far! Kom med!
Farvel, onkel Hub! Farvel, onkel Garth!
Hold kæft. Kom ind i bilen.
Jeg har hårdt brug for en drink Jeg har haft en dårlig dag.
Er I drenge sultne?
- Vil I blive til aftensmad? - Hvad skal vi ha' og spise?
Kød.
Masser af kød.
Hun kommer ikke ud fra majsmarken.
Denne majsmark er det tætteste på junglen, I nogensinde har set.
Hun ved, det er her, hun hører til.
- Jeg tror hun er lykkelig. - Det tror jeg også.
Hvad med dig? Er du lykkelig?
Hvad siger han til dem?
Han giver dem sin. "Hvad enhver dreng skal vide
omkring det at være mand" tale.
En masse mænd har hørt den tale over årerne.
En masse mænd.
- Vil han give den tale til mig? - Ja, det garanterer jeg.
Hvis han stadig er her, selvfølgelig.
Hej, du blev ikke færdig med den historie om onkel Hub og Jasmine.
Du tror ikke på alle de her afrikating.
Det er en god historie.
Tja, efter han reddede Jasmine,
gik der adskillige år, vidunderlige år.
Aldrig før var to mennesker så glade,
så meget forelsket.
Det var perfekt.
Undtagen en ting.
- Sheiken. - Sheiken.
Han hadede Hub for at stjæle Jasmine,
så han satte en pris på Hubs hoved.
10.000 stykker guld... en formue.
Lejemordere kom fra miles omkreds.
Kom nu!
Ham og Jasmine skulle være på vagt
hvert minut hver eneste dag.
Hub vidste, at han og Jasmine ikke kunne løbe for evigt,
at før eller senere ville deres held slippe op.
Der var kun en ting at gøre.
Så en dag ledte en lejemorder Hub, bundet ind af kæder,
ind i sheikens fæstning
for at gøre krav på hans 10.000 stykker guld.
Hvad?
De gav lejemorderen taske efter taske med guld,
og sheiken beordrede Hub
ned til den berygtede Dungeon of 1.387 Tortures.
Hvilken slags grådig, ussel slyngel ville udlevere onkel Hub for penge?
Tja, jeg ville.
Nåh, det var et trick.
Ja, det var et trick.
Nede i fangehullet, trak jeg mit sværd...
og slagtede på egen hånd alle der var dernede,
og befriede Hub uden at tabe
en eneste guldmønt.
Vent et øjeblik, vent et øjeblik.
Du reddede onkel Hub,
alt imens du bar hundredvis af pund guldmønter?
Tror du ikke på, at jeg dræbte alle de mænd og reddede Hub?
Tja, måske hjalp Hub en lille smule.
- Vi var i stort undertal.
Vi kæmpede imod utrolige odds.
Og da det var slut, delte vi os.
Vi vidste begge, hvad den anden ville gøre.
Højt oppe i sit overdådige sovekammer
sov sheiken.
Han vågnede med Hubs sværd over sin hals.
Sheiken blev skrækslagen,
men Hub sænkede bare sit sværd.
"Forsvar dig selv!" skreg Hub.
Og han kastede et sværd til sheiken.
Sheiken vidste med sikkerhed, at han skulle dø nu,
uden en chance for at bede om nåde.
Men Hub sagde bare:
To gange har jeg holdt dit liv i mine hænder,
og to gange har jeg givet det tilbage til dig.
Næste gang...
er dit liv mit...
Og fra det øjeblik og frem,
stoppede lejemordsforsøgene.
Nogen siger, det var, fordi sheiken
var bange for, at Hub ville vende tilbage og dræbe ham.
Andre siger, at fordi Hub havde sparet hans liv,
gjorde sheiken det ærefulde og lod hans fjende leve.
Personligt, tror jeg, det var, fordi
sheiken fik så fandens travlt, da de opdagede olien i hans kongerige.
Han blev en af de fem rigeste mænd i verden.
Hvad? Den slemme fyr bliver stinkende rig?
Hvilken pokkers historie slutter på den måde?
Jeg har bare fortalt det på den måde det skete.
- Farvel. - Vi ses.
Så det var på den måde, I fik alle jeres penge?
- Guldet fra sheiken? - Faktisk...
Ja.
De unge mænd klarer sig nu.
- Klarer du dig? - Ja.
Jeg føler mig gammel og slidt.
- Du har haft travlt. - Ja.
Terroriseret doktorer og sygeplejersker,
tævet teenagere, jagtet efter løver...
du har haft en travl dag.
Heldigt at de drenge ikke ved en skid om at slås.
Det varer ikke længe, inden knægten her kan sparke min røv.
Det varer ikke længe, inden jeg er hjælpeløs i en slåskamp.
Ubrugelig!
Du har det bedre om en dag eller to.
Ja, måske...
Jeg går i seng. Godnat, knægt.
Hva...
vil du så endelig fortælle mig, hvad der skete med Jasmine?
- Nej. - Hvad?!
Hvis du vil vide, hvad der skete med Jasmine,
så skal du spørge ham.
Spørge onkel Hub?
Er du skør? Se hvad der skete sidste gang.
Jeg er træt af at gøre alt det beskidte arbejde her omkring.
Hvis du vil hører slutningen på den historie,
så skal du spørge ham.
- Hub? - Ja?
- En flyvemaskine? - Jep, har altid gerne ville have en.
Du har altid sagt, at du aldrig ville sætte benene i en flyvemaskine.
Du stoler ikke på dem,. Tror de falder ned fra himlen.
De er farlige, ja, meget farlige.
Har du en bog med instruktioner eller noget?
Ja, lige her.
Du ved ikke en pind om flyvemaskiner.
Nej, men det lærer jeg, siger jeg dig.
Aha! Det står lige her:
"For at stige, træk tilbage i pinden;
For at gå ned, pres fremad på pinden".
Jeg får denne ting op i luften i løbet af ingen tid.
Fandens!
Måske er det bare en ny hobby.
Måske mener han det rigtigt...
du ved, gøre noget dumt.
Tror du det?
Har du spurgt ham endnu?
Om Jasmine?
Du må hellere skynde dig.
Hvad fanden?
Det er midt om natten.
Hvad er der galt? Hvad laver du her?
Har du noget, du vil sige til mig?
Ud med det.
Hvad skete der med hende, onkel Hub?
Hvad skete der med Jasmine?
Jeg vil vide det. Jeg vil.
Hun døde.
Dødede midt i en fødsel. Hende og hendes baby.
Hvad gjorde du?
Vendte tilbage til det liv, jeg kendte... tilbage til Legionen.
I de næste 40 år, var der altid en krig mere at kæmpe.
Så blev jeg gammel, og kom her til.
Her er jeg.
Fryser du, knægt?
Du må hellere... her.
Du må hellere... du må hellere gå indenfor.
God dreng, mange tak. God dreng.
De historier om Afrika...
om dig...
de er sande, er de ikke?
- Det er lige meget. - Det er ikke lige meget.
I nærheden af min mor hører jeg kun løgne. Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro på.
Hvis du vil tro på noget, så tro på det.
Bare fordi noget ikke er sandt, betyder det ikke, at du ikke kan tro på det.
Okay.
Der er en lang tale, jeg giver til unge mænd.
Lyder som om, du skal høre noget af den.
Bare et stykke.
Sommetider er de ting, enten sande eller ikke sande,
de ting en mand bliver nødt til at tro på mest.
At folk dybest set er gode;
At ære...
mod og dyd betyder alt.
At magt og penge, penge og magt betyder intet.
At det gode altid sejre over det onde.
Og jeg vil ha', du husker dette, at kærlighed...
ægte kærlighed aldrig dør. Husk du på det, knægt.
Husk på det.
Det er lige meget, om det er sandt eller ej. Ser du,
en mand skal tro på disse ting, fordi...
de ting er værd at tro på.
Fik du fat i det?
Det var en god tale.
Synes du? Mange tak.
Ja...
Hvornår giver du mig resten af talen?
Når du næsten er blevet en mand.
- Lover du det? - Vent et øjeblik her. Vent...
Jeg kan ikke blive en god mand, før du har givet mig resten af den tale, vel?
Du skal blive her omkring, indtil jeg er gammel nok til at høre hele talen.
- Jeg kan godt se, hvad du forsøger på. - Du skal blive her,
- indtil jeg er gammel nok... - Jeg skriver det ned.
Nej! Jeg vil ha' dig til at give mig den tale!
Du bor her ikke på det tidspunkt.
Du er min onkel. Jeg har brug for dig her, for du er min onkel.
Hvad med onkel Garth?
Han har brug for dig.
Hvad med hundene og grisen,
og løven? Vi har alle brug for dig. Jeg har brug for dig.
- Nej, nu er du bare fjollet. - Nej, det er sandt!
- Du er fjollet. - Det er sandt!
Jeg ved du savner Jasmine rigtig, rigtig meget.
Men hvis du forlader os,
vil vi savne dig lige så meget.
Det er sandt.
Okay, for fanden, du vinder.
Jeg bliver her for at være din fandens onkel.
Du skal ikke forvente, at jeg er glad for det.
Okay? Er det i orden?
Du er en god dreng.
Du er en god dreng
Walter, Walter!
Gør dig klar. Walter!
Ser disse penge stjålne ud for dig?
Åhh, skatter, du er så sjov.
Nej!
Stille!
- Mor! - Hej, skat
Walter, Walter, det her er Stan.
Jeg har hørt meget om dig, Walter.
Sover dine onkler endnu?
Må hellere lade være med at vække dem.
Kom nu. Skal vi sidde ned?
Du er blevet så stor.
Så Stan her, han er detektiv.
En rigtig privatdetektiv præcis ligesom i filmene.
- Virkelig? - Ja, ja.
Vil du se mit skilt?
Stan arbejder i Las Vegas. Hvad synes du om det?
- Hvad med retsrapporteringsskolen? - Åh, jeg blev nødt til at droppe det.
Stan vil ha' mig til at blive hjemme og være kone og mor.
Vil det ikke være vidunderligt?
Jeg tør vædde med, at du har fundet ud af, hvor dine onkler har gemt alle deres penge, ikk'?
Hvorfor vil du vide det?
Walt, dine onkler passer på beskrivelsen
af to bankrøvere fra '20erne og '30erne.
- Nej, du tager fejl. - Da Mae fortalte mig om dem,
fik jeg kopier af rapporterne og viste dem til hende.
Det er dem, skat.
De brugte haglgevær. De var forklædte.
De stjal alle de penge. Og de skød mennesker...
uskyldige mennesker.
Nej, ikke dem. Det kan ikke passe.
Stan ved, hvad han snakker om, skat.
Hvad med Jasmine?
Hun og onkel Hub var forelskede, de...
- Jeg har et billede. - Skat, var Jasmine
ikke kvinden, der kørte flugtbilen?
- Jo, det er rigtigt. Jasmine...
hun blev såret.
Og de kørte bare videre...
og efterlod hende for at dø.
Jeg ved det her gør ondt, sønnike.
Men de er kriminelle, og de løj for dig.
Min stakkels skat!
I armene på ondskabsfulde kriminelle.
Vi kom lige så snart, vi fandt ud af det.
Vi er kommet for at tage dig med.
Nu vil jeg have, at du fortæller Stan, hvor pengene er,
så går vi ind og pakker dine ting, okay?
Hvorfor skal du vide, hvor pengene er?
Se på mig, sønnike.
Fordi de ikke tilhører dem.
De er stjålne.
De er sikkert gemt lige herude et sted, ikk'?
Tæt på?
Nu skal du høre, hvorfor går vi ikke en lille tur, hva'?
Viser os omkring. Hvad siger du?
Lad os gå.
Hør, Walt, din mor og jeg har fundet et pænt hus.
Vi har bare ikke nok til udbetalingen for det.
Vi kunne jo melde dine onkler for at få dusøren,
men de ville komme i fængsel.
Nu, siden alle de penge er stjålne, skat,
har vi lige så meget ret til dem, som de har.
Vi får en god familie, og der er ingen, der bliver skadet.
Er det ikke vidunderligt, Walter? Det er, hvad vi altid har ønsket os.
Nå, hvor er de så?
De er gamle, de dør alligevel snart.
Vil du ha', at onkel Sam ender med at få alle de penge?
Bare fortæl os det.
Hub og Garth røvede ikke nogen bank. De var i Afrika.
Afrika! Kom nu, Walter, vær seriøs.
Det er rigtigt. De blev shanghajet ind i Fremmedlegionen,
og var på eventyr i 40 år. De kan ikke have røvet nogle banker!
Kom nu, makker Du tror vel ikke på alt det, gør du?
- Selvfølgelig, gør jeg det! - Dig?! Hr. Tvivlende Thomas?
Her har Stan virkelige beviser, og så tror du på alt det afrikalort?!
Ja. Ja, jeg gør.
Mae, du skulle lige vente på verandaen.
Vi skal lige have en lille snak, mand til mand.
Skal vi snakke inde i laden? Hvad siger du?
Kom nu!
Er vi tættere på nu? Hva'?
Nej, giv slip.
Lad os lige få noget på det rene.
Vi kan være venner, eller vi kan være fjender.
Jeg har haft det hårdt på det seneste.
Jeg kender nogle slemme folk, der vil give mig rigtig mange problemer.
Jeg skal bruge de penge, og jeg ved, de er tæt på.
Jeg lader fandeme ikke en lille snotunge stå i vejen for mig.
Så hvad bliver det til, makker?
Venner eller fjender?
Forsvar dig selv.
Hva'?
Hvor er de?
Hvor er pengene? Hvor er de?
Fortæl mig, hvor de er!
Hvor er de?
Jeg hørte noget larm.
Jøsses!
Jasmine?
Årh jøsses! Årh jøsses! Stan!
Den er død.
Årh jøsses, han er død! Stan er død!
Nej, han overlever. Jeg snakker om løven.
Nåh!
Vi skal have ham på hospitalet. Mae, hent din bil.
- Jeg kan ikke, jeg kan ikke! - Mae, din bil!
- Kom ind, kom ind! - Okay, okay.
- Lad os fjerne løven fra ham. - Okay.
Den mand får brug for nogle sting.
En fandens masse sting.
Hvad skete der med hende?
Det ser ud til at hendes hjerte gav op midt i al spændingen.
- Ja. - Hun var meget gammel, at du ved det?
Se...
Jeg tror hun smiler.
Ja. Jeg tror hun døde lykkelig.
Hun døde med "støvlerne" på, det er det vigtigste.
Beskyttede sin unge.
Hun var en rigtig løve, var hun ikke?
Der lige til sidst.
Selvfølgelig.
En rigtig jungleløve.
En rigtig afrikaløve.
Har du pakket?
Din mor kommer snart tilbage fra hospitalet.
Du kan vente på hende på frontverandaen.
Bliv lige her.
Flyt dig ikke en millimeter.
Har du pakket færdig?! Hvor er din håndkuffert?
Du skal ikke være fræk.
- Ovenpå på mit værelse. - Jamen, så lad os hente den.
Hej, Stan.
Ved du, du er heldig, Stan.
Heldig, at den løve nåede dig, før vi gjorde.
Jeg undrer mig over, hvad dine onkler siger til Stan.
Formentlig deres "Hvad enhver dreng skal vide omkring det at være en mand" tale.
Tja, men jeg er glad for, at de bliver venner.
Nåh, er du klar?
Lad os komme af sted.
For at gøre en lang historie kort, Stan, du og jeg, vi kan være venner...
eller kan vi være fjender.
Tja, drenge, jeg håber ikke, at Walter var til for meget besvær.
- Vi klarede det. - Hvad skal der ske med ham?
En sådan mand hører ikke hjemme omkring din søn.
Nej, selvfølgelig ikke. Hvilken mor ville jeg så være?
Jeg sætter ham af i Las Vegas.
Jeg kommer igen, for at...
få resten af den tale, hvis...
Jeg skal nok blive her.
God dreng.
Mange tak for h-historierne
og alt. Det... det...
det betød...
utroligt, utroligt meget.
Det er jeg glad for.
Jamen, kom så, skat. Vi brænder dagslys.
Fandens.
Hun fortjener ikke den knægt.
Måske skulle vi få os en advokat.
Der er ingen dommer, der ville tage et barn væk fra sin mor,
og give det til to gamle ungkarleonkler.
Måske ville hun sælge ham til os. Hvor mange penge har vi?
Hub...
der er ikke noget vi kan gøre. Han er væk.
Hvor skal vi hen?
Det har jeg sagt, Las Vegas.
Jeg mener efter. Efter vi har sat Stan af.
Tja, skat, Stan får brug for en masse opmærksomhed.
Walter!
Hvad laver du?
Jøsses.
Walter! Walter!
Walter, stop!
Stop lige nu!
Hvad er der galt med dig?
Åh, skat, er du okay? Du gav mig et hjerteanfald.
Du gifter dig stadig med ham efter alt, hvad der er sket.
Han er ikke så slem.
En smule ru i kanterne, men han kan forandre sig.
Mor!
Han siger han elsker mig.
- Har han slået dig endnu? - Pas dig selv!
Du tror altid, at en ny kæreste løser alt,
men du vælger altid tabere, og han er den værste af dem alle.
Walter, jeg havde intet valg.
Måske har du ikke.
Hvad?
- Mor? - Hvad?
Gør mig en tjeneste.
For en gangs skyld.
Gør noget, der er bedst for mig.
Okay?
Dørsælgeren burde være her om to, tre timer.
Se derhenne.
Okay, hvis jeg skal bo her,
så vil der være nogle betingelser.
Betingelser?
Et: I to bliver hængende,
indtil jeg er kommet igennem High School mindst,
helst universitet.
I begge har et ansvar nu...
Forældremøder, spejder, lilleputholdet,
hele skidtet.
Lyder som om, vi ikke har meget valg.
To: I skal begge to tage jer mere af jer selv.
Flere grøntsager, mindre kød.
Jeg undrer mig over, om dørsælgeren sælger skolefornødenheder?
Og tre:
Ikke flere farlige ting.
Ingen slåskamp med teenagere, ingen flyvemaskiner...
Hør vent lige et øjeblik...
I det mindste til jeg er færdig med universitet.
- Måske længere tid. - Hvad regner du så med, at vi skal dø af?
Alderdom?
Tja...
velkommen hjem.
- Hallo? - Walter?
- Ja? - Dette er Sherif Grady.
Jeg er bange for, at jeg har nogle dårlige nyheder til dig.
Det er om dine to onkler.
Det gør mig ondt de er gået bort.
Der var en ulykke...
og det er en velsignelse, at de ikke led.
Det er også en velsignelse på en måde, at de gik bort sammen.
Forstår du?
Jeg er ovre ved dine onklers sted nu.
Du er nødt til at komme herover.
Du er nødt til at se det med dine egne øjne.
- Walter? - Hvordan har du det?
Okay.
Det bedste jeg kan komme frem til, er at de prøvede at flyve
igennem den lade med hovedet nedad.
Der var en flok journalister herude tidligere, selv CNN.
Jeg vil tro at en todækker...
fra Første Verdenskrig styrter ned akrobatisk,
fløjet af to 90-årige mænd...
ingen af dem med pilotlicens
tja...
tja, de har haft en langt liv, begge to.
De døde med deres "støvler" på.
Her. Jeg fandt deres testamente.
"Knægten får det hele.
Bare placer os i den fandens have...
med den dumme løve".
Hej!
Vi har fået gæster.
Det er her.
Det er her de boede.
Det er okay. Kom her, makker.
Kom her. Se det her.
Tilgiv mig.
Vi var i Houston, da vi hørte deres navne i nyhederne,
og, tja, vi var bare nødt til at komme.
Da jeg var dreng, fortalte min bedstefar mig sådan nogle historier.
- Din bedstefar? - En meget rig sheik.
Han plejede at elske at fortælle mig historier omkring hans vilde ungdom.
Forbløffende, utrolige historier om to brødre,
Hub og Garth McCann,
de mest tapre og modige mænd, hva'?
Han kaldte dem hans "mest ærede modstandere."
"De eneste mænd der nogensinde overlistede mig."
Vent, så du...
du kendte disse to mænd?
De... de opfostrede mig.
Det er mig en ære.
- Rart at møde dig. - Det er rart at møde dig.
Jeg kan se, de brugte min bedstefars guld klogt.
Ja.
Tja, der var denne omrejsende dørsælger.
Så...
de to mænd fra oldefars historier,
de levede virkeligt?
Ja..
De levede virkeligt.