Vítejte na mezinárodním letišti New Tokyo.
- Vítejte v Tokiu. - Děkuji.
- Jmenuji se Kawasaki. Těší mě. - Slyšel jsem o vás. Díky.
- Pro vás. - Děkuji.
- A pan Mori z firmy Suntory. - Zdravím.
- A slečna Shibata. - To se hodí.
- A pan Awinami. - Moc mě těší.
Dobře. Děkuji.
- A pan Tanaka. - Děkuji.
Vyzvedneme vás ráno, ano?
- Dobře. - Dobře. Uvidíme se zítra.
Bezva. Stručné a jasné. Jak japonské. To se mi líbí.
- Těšilo mě. - Jo, zdřímněte si, ano?
- Všichni... - Uvidíme se zítra.
Určitě jste unavení.
- Dobrou noc. - Děkuji vám.
Děkuji. Copak to je?
Něco dobrého?
Bobu Harrisovi od Lydie Harrisové
Zapomněls na Adamovy narozeniny. Jistě to pochopí. Užij si pobyt.
Děkuji.
- Pane Harrisi, vítejte v Park Hyatt. - Jo.
Tudy, prosím.
Pane Harrisi, vítám vás.
- Děkuji. - Přeji hezký pobyt.
Tudy.
Pane Harrisi, vítejte v Park Hyatt.
- Děkuji. - Užijte si pobyt.
Moc děkuji.
Držíš mě v náručí
A líbáš mě
Ale zdá se
Dopij to a půjdeme do jazz klubu.
Jo.
- Vidíš toho chlápka? - Jo.
- Znáš ho? - To není on.
Je mu podobný, ale není to on.
- Myslíš? - Dobře, možná je to on.
Je tu s námi.
- Půjdu za ním. - Sklapni.
Bob? Bob Harris? Jste úžasný!
Šance za soumraku. Ten film miluju.
Páni, ta honička v autech, to bylo parádní.
Čtyři autobusy... Jak všechno vyletí do povětří.
Slyšel jsem, že řídil sám. Je to pravda?
- Ano. - Hustý.
- Tak co tady děláte? - Jo.
Jsem tu na návštěvě přátel.
- Jo? - Skvělý.
My jsme tu obchodně.
Vidím ti to v očích
Nashle.
- Zatím. - Jen tak dál.
Nevybral sis police do pracovny.
Vyber si a dej mi vědět. Užívám si tu s dělníky.
Doufám, že se máš fajn.
S láskou L.
Jsi vzhůru?
Johne.
Spi.
Jo, jdu dolů.
Dobře.
- Musím do práce. - Dobře.
- Miluju tě. Uvidíme se pak. - Dobře. Ahoj.
Pane Bob-sane.
Whisky Suntory.
Casablanca. Bogie.
Čas na Suntory.
Máte se otočit a podívat se do kamery.
Ano?
- Řekl jen tohle? - Ano.
Otočte se na kameru.
Dobře, mám se otočit zprava,
nebo zleva?
Vášnivě. Kamera. Vášeň.
Zprava a prudce.
Ano?
To je všechno? Přišlo mi, že toho řekl mnohem víc.
Whisky.
Jemně.
Napětí.
Jako starý přítel, a na kameru.
Dobře.
Whisky.
Je čas na Suntory! Jasné?
- Fajn. - Dobře?
- No tak! - No tak.
Pro chvíle pohody
je tu čas na Suntory.
Stop! Stop!
Můžete to udělat pomaleji
a s větší intenzitou?
Čas na Suntory.
Pro chvíle pohody
je tu čas na Suntory.
Stop, stop!
Haló?
Lauren?
Charlotte! Ahoj!
Ahoj.
Panebože. Jak je v Tokiu?
Je to tu skvělé. Vážně bezva.
Nevím... Dnes jsem byla v jednom chrámu.
A... Zpívali tam mniši.
Nic jsem necítila.
Já nevím...
Dokonce jsem zkusila ikebanu a John používá různé přípravky na vlasy.
Vůbec ho nepoznávám.
Můžeš chvilku počkat? Vydrž. Hned jsem zpátky.
Dobře.
Promiň. Co jsi říkala?
Ale nic. To je dobrý. Zavolám ti pak, ano?
Dobře. Měj se krásně. Zavolej, až se vrátíš, ano? Ahoj.
- Ahoj. - Mám tě ráda.
Bože!
Dnes na zkoušce kapelu oblékli
do rokenrolových kostýmů,
ale vůbec nevypadali drsně.
Ten chlap ze studia pořád: „Víc lokenlolu,“
ale vypadá prostě mnohem líp,
když si na nic nehrajou a jsou to jen takoví hubení inťoši.
Nutí je nosit hadry ve stylu Keitha Richardse.
Je to prostě směšné.
Měli by být takoví, jací jsou. Nemyslíš? Chci říct...
Jo.
Jo, to jsem jim taky říkal.
Ale pak se snažíš... Však víš...
Tak to vidím já.
Myslíš, že je čas přestat?
Nevím.
Můžeš s tím kouřením přestat?
Chutná mi to. Ale nekouřím často.
Škodí to tvému zdraví.
Jednou přestanu.
- Vítejte zpět, pane Harrisi. - Ano, pane Harrisi.
- Prosím. - Děkuji.
- Pan Harris? - Ano?
Poslal mě pan Kazu.
Mohu dál?
Děkuji.
Chtěl byste masáž?
Řekl bych, že už ne.
Pan Kazu vám posílá prémiovou fantazii.
Moje punčochy, loztlhněte je.
Loztlhněte mi punčochy.
Ano, prosím.
Loztlhněte je.
Cože?
Loztlhněte je.
No tak! Loztlhněte mi punčochy!
No tak! „Loztlhněte?“ Cože?
Loztlhněte je. Takhle. No tak.
- Roztrhnout? - Loztlhnout, ano.
- Mám vám roztrhnout punčochy? - Ano, loztlhněte je, plosím.
- Roztrhnout punčochy. - Ano.
- Chcete roztrhnout punčochy. - Plosím.
Dobře, roztrhnu vám je a vy řeknete panu Kazuovi, jak jsme si užili.
Ne! Pane Harrisi! Panebože!
Nesahejte na mě!
Pane Harrisi, nesahejte na mě!
Jen mi loztlhněte punčochy!
Ale ne, pane Harrisi!
- To ne! Pomoc! - Jo.
- Pomoc, plosím! Pomoc! - Dobře.
- Pane Harrisi, pomoc. - Opatrně.
- Pomoc, plosím! - No tak.
Pusťte mě, pane Harrisi!
- To ne! Nechte mě! - No tak.
- Nechte mě! - Kruci.
- Pusťte mě. - S radostí.
To ne, pane Harrisi, nenechte mě odejít! Ne!
Ne! To ne, pane Harrisi!
Plosím.
Nechte mě jít, plosím!
Dobré ráno, pane Harrisi.
Zdravím.
Dobré ráno. Zrovna si vás vyžádal Tanabe Mori.
To je japonský Johnny Carson.
Pozvání na jeho show je velká čest.
Můžete tu zůstat do pátku?
Jsem překvapen a poctěn, ale musím se zeptat svého agenta.
Dobře.
Myslím, že už něco mám.
- Jistě. - Dobře. Chápu.
- Půjdeme? - Ano.
- Asi bys tam měl jít. - Ne, poslouchej, Frede.
Ve čtvrtek večer už musím být v letadle.
Ověříme to, Bene.
Chtějí, abys tam zůstal a šel do té talkshow.
Zjevně je to velké zvíře...
Japonský Johnny Carson. Jo.
Bobe, ti lidé ti platí pořádný balík. Můžeš to prosím uvážit?
Už se stalo. Musím odsud vypadnout.
Co nejdřív.
Dobře, máš odletět v pátek,
ale přeložíme ti to na sobotu.
Dobře, teď...
Špatně tě slyším, Frede. V tomhle studiu není signál.
Zapomeň na to. Zavolej mi zpátky.
Můžete zvednout ruku k obličeji, prosím?
Pardon, Nako. Cože?
Zvedněte ruku k obličeji. K obličeji.
Takhle blízko mám skleničku, když už ležím na podlaze.
Co takhle?
Ano. Chcete whisky?
Tohle není whisky, ale ledový čaj. Kdybyste mi dali skutečnou whisky...
Potřebuji tajemný výraz.
Můžete mi ukázat tajemný? Tajemný.
Myslím, že vím, co chcete. Chcete tohle, že?
Potřebuji tajemnější a...
Tajemnější. Jo. Zkusím myslet na to, kde je sakra ta whisky.
Jste filmová hvězda, že?
Ano, měl bych točit filmy, ale...
A Lat Pack.
Lat Pack. Znáte Lat Pack?
- Rat Pack? - Rat Pack. Ano, prosím.
Jo, Rat Pack.
Větší napětí, prosím.
Víc...
Jste velký gentleman, že?
- Ring-a-Ding Ding! - Jo.
Sinatora. Znáte Sinatoru?
- Ol' Blue Eyes. - Jo.
Dobrý. Jo.
- To je spíš Dino. To je Dino. - Jo.
Skvělý.
- Chcete Joeyho Bishopa? - Ano. Jen vyměním film.
Pijete? Ne?
- Jestli piju? - Jo.
Hned jak tu skončím.
Dobře, ublížit ruku, prosím.
- Ublížit ruku. Jo. - Přiblížit?
Ano. Ublížit obličej, prosím.
- Přiblížit můj... - Ano. Pardon.
A 007?
- Ten pije martini, ale jak chcete. - 007, jo.
Loger Moore?
- Loger Moore? - Loger Moore.
Znáte Loger Moore?
- Roger Moore? - Jo.
Dobře. Já...
Mám radši Seana Conneryho.
- Vážně. - Ne.
Netočili ten s Connerym tady?
- Ne. Loger Moore. - Dobře.
Ano.
Loger Moore? Ne...
Jo. Dobře.
Jo, dobře.
Ještě, prosím.
- Víc, nebo znovu Rogera Moorea? - Jo.
Dobrý.
A sexy!
Míříš
Na trh do Scarborough?
Petržel, šalvěj
Rozmarýn
A tymián
Je vážně smutnej.
Děkuji. Jsme rádi, že tu jsme.
Jsme Sausalito.
- Jsou krásné. - Krásné, jo.
Pošlete to k tomu stolu tamhle.
- Starý chrám? - Starý chrám?
Jo.
Krása.
Promiňte, pane. Od té dámy tamhle.
Opravdu?
Jo. Co je...
Je Japonsko... Převládá tu buddhismus?
Jo, buddhismus.
- CD nebo... - Jo, CD.
Hraje na...
- Hraje... Na kytaru? - Na kytaru.
Krásná práce.
Pomoc!
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Jste v pořádku? - Jo. Je mi fajn.
Auto je venku. Půjdeme?
To jsem mu říkala.
- Ale kdyby... - Jo.
- Nikdy mě neposlouchá. - Jo.
Johne?
Panebože! Johne! Co tady děláš?
Fotím tu jednu kapelu.
A co ty?
Propaguju tu ten svůj akční film.
Však víš! Mám snad 20 milionů rozhovorů denně.
Je to šílený.
- Bože, tak ráda tě vidím! - Jo.
- Tak na jak dlouho tu jsi? - Jsme tu na týden.
Pojedu fotit do Fukawaky.
- To je úžasný! - Jo.
- To je úžasný. - To jo.
Tohle je... Tohle je moje žena Charlotte.
- Ahoj! Moc mě těší! - Těší mě.
- Páni! - Jo!
- Manželka? - Jo.
Johne.
Jsi můj oblíbený fotograf.
- Ale nepřeháněj! - Ne, vážně. Na focení chci jen tebe.
Je to tak!
Ach bože. Já strašně smrdím. Omlouvám se.
Ne, ne. Poslyš,
- pojďme někdy na skleničku. - Jo.
- Ano? Zavolej mi. - Jo. Dobře.
Jsem tu pod jménem Evelyn Waughová.
Jasný?
Dobře.
Tak jo, arigato.
Evelyn Waughová?
- Cože? - Evelyn Waugh byl muž.
No tak. Je milá.
Co je? Ne každý chodil na Yale.
Byl to jen pseudonym, prokrista.
Proč ji bráníš?
Proč musíš pořád poukazovat na to, jak jsou všichni hloupí?
Přišlo mi to vtipné. Zapomeň na to.
No...
- Hej, Johne, už musíme jet. - Jo.
Ahoj.
Položili jste si někdy otázku, co je smyslem vašeho života?
Tato kniha je o hledání smyslu nebo osudu vaší duše.
Každá duše má vytyčenou svou cestu, ale občas ta cesta není jasná.
Teorie vnitřní mapy je příkladem toho, jak každá duše začíná otiskem
uloženým ve vzorci, který byl vybrán vaší duší
ještě před narozením.
HLEDÁNÍ DUŠE
Japonsko mám ze všech asijských zemí
nejradši asi proto,
že se cítím být blíž k buddhismu.
Mám pocit... Opravdu věřím v reinkarnaci.
A to mě také na Půlnoční rychlosti zaujalo,
protože i když Keanu zemře,
nakonec se převtělí.
Takže je tam naděje. Podle mě je v reinkarnaci naděje.
Jaké to bylo, spolupracovat s Keanu Reevesem?
Pořád za mnou chodil s nápady,
moc mi to pomohlo.
Díky němu jsem se cítila příjemně...
A oba máme dva psy a žijeme v L. A.,
takže toho máme hodně společného.
Oba zbožňujeme mexickou kuchyni,
jógu a karate!
Mexickou kuchyni. Jógu.
Dobrý den.
Dobře.
Fajn.
- Dobře. - Dobře.
Byl párkrát ženatý,
vzal si krásné ženy.
Byly nádherné. My dva bychom po nich šíleli.
Ale vždycky se o něm šuškalo.
Jako herce jsem ho nikdy nemusel,
takže mi bylo fuk, jestli je gay nebo ne.
Děkuji. Dobrý večer. Díky.
Co si dáte?
Nevím.
Pro chvíle pohody
je tu čas na Suntory.
Dám si vodku s tonikem.
Díky.
Tak co tu děláte?
Pár věcí.
Dávám si pauzu od své ženy, zapomínám na synovy narozeniny
a nechávám si platit dva miliony dolarů
za reklamu na whisky,
když bych mohl někde jinde hrát.
Ale dobrá zpráva je, že ta whisky zabírá.
Co tu děláte vy?
Můj manžel je fotograf,
takže je tu za prací,
a já se nudila, tak jsem jela s ním.
Také tu máme pár přátel.
- Jak dlouho už jste vdaná? - Děkuji.
Dva roky.
Já pětadvacet dlouhých let.
Nejspíš si jen procházíte krizí středního věku.
Už jste si koupil porsche?
Uvažoval jsem o tom.
Pětadvacet let. To je...
To už je úctyhodné.
Člověk třetinu života prospí.
To vám z manželství hned ubere osm let.
Takže to dělá 16 let a kousek.
Jste v manželství vlastně jako teenager.
Můžete řídit, ale občas se stane nehoda.
Jo.
Čím se živíte vy?
Tím si ještě nejsem jistá.
Na jaře jsem teprve promovala.
Co jste studovala?
Filozofii.
- Jo, to je vážně výnosné. - Jo.
Zatím je to pro bono.
Jsem si jistý, že si poradíte.
Jo.
Doufám, že vám to s tím porsche vyjde.
- Připijeme si na to. - Jo.
Kdybych tak mohla spát.
Já taky.
Raz, dva, tři, dobře.
Fajn.
Raz, dva, tři, čtyři.
Raz, dva, tři...
Počkej! Vezmi mě s sebou!
Jak to šlo?
Dobře. Jsem unavený.
Musím jít dolů a dát si s Kelly pár skleniček.
Chce se mnou probrat nějaké focení.
Možná půjdu s tebou.
Chceš jít se mnou?
Jo, jasně.
Dobře. Tak jo.
Ty
Jsi vystoupila ze snu
Všichni mi říkají: „Kelly, ty jsi anorektička.“
Ale nejsem.
Pořád se cpu něčím nezdravým.
Mám jen rychlý metabolismus.
Já si taky myslel, že trpíš anorexií.
- To si myslí všichni. - Jo, protože vypadáš tak...
Díky. Já vím, ale...
Jím úplně všechno. Mám prostě rychlý metabolismus.
- Jo. - Ale...
Můj táta má anorexii.
- Vážně? - Opravdu?
Jo.
Bojoval na americké straně v Zátoce sviní na Kubě.
Zajali ho
a celou dobu, co tam byl, ho mučili jídlem.
Každý den mu řekli, že mu do jídla dali jed.
Takže to vždycky museli vyzvracet.
To je hrozný.
To je šílený.
- Nezní to divně, že ne? - Ne.
Znáš ten breakbeat, ne?
Vyšperkoval jsem to.
Trochu jsem to zpomalil, takže to zní...
Vylepšil jsem to.
V tom songu to zní fakt parádně.
- Ne. - Ne?
Neposloucháš hip hop?
Panebože! Tohle si musíte poslechnout.
Zkoušela jsem takovou očistu. Je fakt úžasná.
Slibte mi, že ji zkusíte taky. Zkusíte ji?
- Minulý týden. Je super. - Hned přijdu.
Je fajn vyplavit z těla toxiny.
Všechny ty škodlivé látky a...
- Ahoj. - Dobrý večer.
Sedíte někdy i jinde?
Tady se mi to líbí. Kdybych spadl, někdo si mě všimne.
Jo.
Takže si tu užíváte?
Umíte udržet tajemství?
Snažím se naplánovat útěk z vězení.
Sháním nějakého komplice.
Nejdřív bychom museli vypadnout z tohohle baru.
Pak z hotelu, z města a nakonec ze země.
- Jdete do toho, nebo ne? - Jdu.
- Dobře. - Sbalím si věci.
- Dojděte si pro kabát. - Tak zatím.
Doufám, že jste toho dost vypila. Bude to chtít odvahu.
Hele. To mám od té nahrávací společnosti.
Cristal miluju. Dáš si?
Už musím běžet. Já...
Nemusíš tu zůstávat.
- Chci říct... - A ty nemusíš odjet, že ne?
Já...
Já vím. Celou dobu budeš pracovat.
Tady si to užiju víc. Zavolám Charliemu a ostatním.
Jo! Zavolej jim.
Vrátím se v neděli a...
Miluju tě.
- Dobře? - Miluju tě.
Uvidíme se, ano?
Jo, bude to jen na pár dní.
Ahoj.
Miluju tě.
Ahoj.
- Ahoj. - Jak se máte?
Dobře. Jak se máte vy?
- Je to parádní bazén, co? - Jo, je pěkný.
Už jste se trochu vyspal?
Ještě ne. A co vy?
Ne. Ještě ne.
Jak dlouho tady budete?
Budu v baru po zbytek týdne.
To je dobře.
Chci jít s pár přáteli ven. Můžete se přidat.
- Jistě. - Dobře. Tak zatím.
- Dobře - Mějte se.
Bobe, kterou barvu chceš do pracovny?
Líbí se mi ta vínová, ale záleží na tobě.
Která je vínová?
Moment!
Moment.
Vy máte vážně krizi středního věku, co?
Vážně? Jo, toho jsem se bál.
Chtěl jsem být připraven, kdybychom náhodou museli do války.
U mě v koupelně je větší bordel.
Ale taky se snažíte.
- Můžete mi ustřihnout tu cedulku? - Jistě.
Jste moc vysoký.
Už vám někdy někdo řekl, že jste možná moc malá?
Čí je tohle?
„Hledání duše: Jak najít své pravé poslání.“
Nevím.
- Taky to mám. - A pomohlo vám to?
Očividně.
- Hotovo. - Dobře.
- Kde máte boty? - Tamhle.
- A klíč od pokoje? - V kabelce.
- A kabelku? - Tady.
- Tak jdeme. - Počkejte!
- Je tu výtah. Už musíme jít. - Hej!
- Ahoj! Jak se máš? - Ahoj, Charlie!
Bobe, tohle je Charlie Brown.
- Zdravím. Těší mě. Jak se máte? - Těší mě.
- Tohle je Bambie. - Jak se máte?
Vlastně se jmenuje Hayashi, ale... Proč ti tak říkají?
Všichni tvrdí, že vypadám jako Charlie Brown.
Však víš, ze Snoopyho.
Hned se vrátím.
Bobe, pojď. To jsou mé krásné kamarádky.
Tohle je „B“, Rico a Myumi.
- Myumi. Jak se máš? Jsem Bob. - Bob.
Bob ze Spojených států.
Ahoj, Bobe.
Můžete zpívat se mnou.
- Tohle je můj učitel surfování. - Učí tě surfovat?
- Občas. - Jsi surfař?
Císařův palác? Bezva.
- Jo? - Jo.
- Super! - Jo.
Nemáš náhodou něco...
- Ahoj. - Ahoj. Bavíš se dobře?
- Jo. A co ty? - Zlepšuju se v japonštině.
Začali jsme mluvit anglicky.
Charlie.
Vypadněte!
- Broky! - Pálí to!
Co byli vůbec zač?
Hej!
Ale ne.
Zdravím.
No tak!
Hej, lidi! Tady!
Rychle!
- Počkej! - Náš průvodce!
Pospěšte si!
- Jo? - Nádhera.
- Nádhera? - Blondýna a černovláska.
- Sýr! - Sýr!
- Jo. - Ahoj.
Ahoj, já jsem Hans. Těší mě.
Charlotte. Těší mě.
- Ahoj. - Ahoj.
- Minulý víkend jsem byl surfovat. - Aha.
Já a asi sedm kámošů.
Kempovali jsme tam na pláži.
Vlastně jsme...
- Počkej. Co je to za trávu? - Nevím.
Bůh ochraňuj královnu
Fašistický režim
Udělal z tebe tupce
Potenciální vodíkovou bombu
Bůh ochraňuj královnu
To ani není člověk
Tady není budoucnost
Ve snění Anglie
Jak kráčím
Po tomhle ničemném světě
Hledám světlo v temnotě
Šílenství
Ptám se sám sebe
Copak už není naděje?
Zbyla jen bolest
A nenávist
A utrpení?
Kdykoli se takhle cítím
Zajímá mě jen jediné
Co je tak vtipného na míru, lásce a pochopení?
Mrkám na tebe
Přinutím tě všimnout si mě
Použiju svou náruč
Použiju své nohy
Použiju svůj styl
Použiju své zbraně
Použiju své prsty
Použiju svou, svou, svou
Představivost
Protože
Tě přiměju všimnout si mě
Žádná tu není jako já
- Jsem výjimečná - Výjimečná
- Tak výjimečná - Výjimečná
Musím si získat trochu tvé
Pozornosti, tak mi ji dej
Dámy a pánové, pan Bob Harris.
Díky. Tahle je těžká.
Ach bože.
Tehdy jsem zažil pocit
Jaký jsem nikdy nepoznal
Spadlé listí v noci
Kdo ví, kam letí?
Volné jako vítr
Snad už ví
Proč se moře při přílivu
Neumí otočit zpět
Nic lepšího než tohle
Není
Nic lepšího než tohle
Řekni mi jednu věc
Nic lepšího než tohle
Není
- Haló? - Ahoj.
Ahoj, Bobe.
Ty vzorky koberců... S tou vínovou jsi měla pravdu.
Je ze všech nejlepší.
Vážně. Je parádní.
Jsem ráda, že se ti líbí.
Dneska jsem viděl pěkný dům, moc by se ti líbil,
a tam by se vínová hodila.
Vážně?
Jeden chlápek si ho sám navrhl a postavil.
Fakt? To bych ráda viděla.
Dělá do módy. Byli tam lidi z módního průmyslu.
A taky tam byli japonští surfaři
a jeden skvělý muzikant. Krásně hrál.
Měl jsem se zeptat, co to je, a přivézt si...
Přivézt si to zpátky. Zkusím to zjistit.
To zní skvěle. Počkáš chvilku?
Musíš se nasnídat. Chceš vločky?
Vyřiď jí, že musí něco sníst.
Jen se ji snažím přimět, aby něco snědla.
Jo. Vyřiď jí, že musí něco sníst.
- Táta říká, že musíš něco sníst. - Ne.
Jez. Vyřiď jí to.
Nic nechce. Zapomeň na to.
Jsem ráda, že se dobře bavíš.
Není to zábava. Jen je to tu jiné.
To je možná dobře.
Musím odvézt děti do školy.
Můžu ti zavolat za chvíli?
Možná už nebudu vzhůru. Jsou tu čtyři hodiny.
Tak to se radši prospi. Ráno máš práci.
Ne, dali mi volno.
To musí být fajn.
Dobře. Díky za zavolání. Už musím jít.
- Dobře. Užijte si večer. - Dobře.
Teda užijte si ráno.
Dobrou noc, Bobe. Dobrou.
Dobrou noc.
Miluju tě.
To byl hloupý nápad.
Byl jsem celý ztuhlý.
Ramena a krk.
Tak jsem zavolal dolů
- a objednal jsem si shiatsu masáž. - To je fajn.
Ta ztuhlost zmizela
a nahradila ji
neuvěřitelná bolest.
- Ohromující, nesnesitelná bolest. - To je zlý.
- Jo. - Mám bolesti.
Narazila jsem si nohu a... Chceš se podívat?
Jak bych mohl odmítnout?
- Ach bože! - Já vím.
To je...
Kdy se ti to stalo?
Stalo se mi to nedávno. Bolí to.
- Copak jsi nic necítila? - Jo, dost to bolelo. Bylo to...
Ten prst je skoro odumřelý.
Asi tě vezmu k doktorovi. To si nemůžeš jen tak strčit do boty.
Ne. To bych neřekla.
Buď půjdeš k doktorovi, nebo ho nech tady.
On se usmívá. Líbí se vám ta představa?
Vidíš? V téhle zemi černé prsty zbožňují.
Nemáte ostrý nůž?
Někdo si tu na něm určitě pochutná.
„Čelný plst.“
Počkáme tady, dokud si ho někdo neobjedná.
Hej, co se tváříte tak vážně?
Nemocniční předpisy. Sedej.
- Dobře. Děkuji. - Tak jo.
Opatrně, ano? Ne!
- Ne! - Musíš troubit.
Zkusíme třeba „smíšenou internu“.
- Jo. Jeď. - Přešel jste na pivo, co?
- Jeď. - Měl byste přejít na saké.
Přestaň.
Dobrý den.
- Zdravím. - Dobrý den.
Jo. Potřebujeme doktora.
Na zraněný... Pohotovost.
Není to urgentní. Jen mě bolí chodidlo.
Dobře, tohle vyplnit? Máme jít tam?
A číslo?
Jinam nepůjdeme, takže si říkejte, co chcete.
Dobře.
Můžete to za nás zaparkovat?
Nějaká deska?
Japonsko.
Japonsko...
Potom?
Japonsko...
Co je to za písničku?
To je pro mě?
Jo, může být.
Ahoj, Bobe, tady Charlotte.
V deset večer mám sraz s Charliem a ostatními v Orange.
Nafaxuju ti mapu, abys to našel.
Doufám, že za námi přijdeš. Ahoj.
- Jak dlouho už tu sedíš? - Těžko říct.
Kde je Charlie a ostatní?
Na hodině tance.
- Můžu tě pozvat na pár drinků? - Pojďme pryč.
- Dobře. - Dobře.
Děkujeme.
Bacha, blokaři.
Mají volné hřiště.
Snižuje vedení.
Tancuje. Kam se poděl?
To jsi ty.
Pozdrav.
Ahoj. Můžeme?
Pojď.
Děkuji, Tokio!
Nikdo to neumí líp
Je mi líto ostatních
Nikdo to neumí
Ani zpola tak dobře jako ty
Zlato, ty jsi nejlepší
Vy dva. Oba.
Já se nedívala
Ale nějak jsi mě našel
Skrývala jsem se před tvou láskou
Zpráva od pana Harrise: Jsi vzhůru?
Ne. Tady ne.
Určitě je to tamhle.
Když jsem tě poprvé uviděla, seděl jsi u baru a měl jsi smoking.
Slušelo ti to.
I ta řasenka.
Já tě poprvé viděl ve výtahu.
- Vážně? - Nevzpomínáš si?
Je fakt, že splýváš s davem.
Mračila jsem se na tebe?
- Ne, usmála ses. - Vážně?
Bylo to určitě náhodou. Jak neobvyklé. Od té chvíle jsem to neviděl.
Jen tehdy. Takhle, ale víc.
Víc. Jo, víc...
To už je moc.
Propána.
Marcello, pojď sem. Pospěš si.
Proč si tu pletou „R“ a „L“?
Jen tak ze srandy.
Musí pobavit sami sebe, protože my je rozesmát nedokážeme.
Už sem znovu nepojedeme, nebyla by to taková zábava.
Jak chceš. Ty jsi šéf.
Nevím, co dál.
Bude to časem lepší?
Ne.
Ano.
Zlepší se to.
Vážně?
Koukni na sebe.
Díky.
Čím víc víš, kým jsi
a co chceš,
o to míň
se necháš rozhodit.
Jo.
Jen nevím, kdo jsem.
Chápeš?
Zkusila jsem psát, ale...
Nelíbí se mi to.
Zkusila jsem fotit,
ale ty fotky byly moc průměrné.
Každá holka chce fotit.
Nebo má ráda koně.
Fotí si vlastní nohy.
Ty si nějak poradíš.
Nemám o tebe strach.
Piš dál.
Ale píšu mizerně.
- Mizerný je v pořádku. - Vážně?
A co manželství? Zlepší se to?
To je těžké.
Dřív jsme si hodně užívali.
Lydia se mnou chodila na natáčení
a všemu jsme se smáli.
Teď nechce nechávat děti samotné
a už mě nepotřebuje.
Dětem se po mně stýská, ale mají se dobře.
S dětmi je to mnohem komplikovanější.
Jo. Je to děsivé.
Den, kdy se narodí, je ten nejděsivější den tvého života.
Jo. Nikdo ti to neřekne.
Tvůj život,
jak ho znáš,
je pryč.
Nikdy se nevrátí.
Ale naučí se chodit a mluvit a...
A ty s nimi chceš trávit čas.
A nakonec zjistíš, že jsou to
ti nejbáječnější lidé,
jaké kdy potkáš.
To je hezké.
Kde jsi vyrůstala?
V New Yorku,
a když jsme se s Johnem vzali, přestěhovala jsem se do Los Angeles.
Ale je to tam úplně jiné.
Jo, já vím.
John si o mně myslí, že jsem nafoukaná.
Nejsi beznadějný případ.
Kjóto
Haló?
- Pan Harris? Přišel vám fax. - Ano.
Dobře. Můžete mi ho přinést nahoru?
Mohl byste ho kopnout pod dveře?
Podstrčit ho pode dveřmi, prosím?
Chcete ho poslat do pokoje?
Jen ho podstrčte pode dveřmi. Děkuji.
- Dobře. Děkuji, pane Harrisi. - Dobře, nashle.
Zdravím, paní Kawasaki. Tady Bob Harris.
Ano, moc rád přijdu do té talkshow.
Vážně.
Chci změnit své plány a zůstat tu déle.
Bobe, zavolej, kdyby ses ztratil. Charlotte
...americká filmová hvězda...
Dámy a pánové,
pan Bob Harris!
No tak!
Obejmi mě, Bobe.
No tak, Bobby!
Moc mě těší.
Říkal, že si vyměňujete e-maily.
Chce vám ukázat svůj tanec.
- Japonský taneční krok. - Japonský tanec.
Musím tančit s ním?
Bobby, Bobby.
- Vítejte, Bobe. - Co?
Říkal, že vás tu vítá.
- Haló? - Bobe?
Ahoj, Lydie.
Volám nevhod?
Ne, ty nikdy.
Poslyš, tvůj vínový koberec není skladem.
Potrvá to 12 týdnů. Nechceš nějakou jinou barvu?
Nechám to na tobě. Já jsem zmatený.
Je to jen koberec.
To jsem zrovna nemyslel.
A co jsi měl na mysli?
Nevím. Jen chci být zdravý.
Chci se o sebe víc starat.
Chci začít zdravěji jíst.
Už nechci žádné těstoviny.
Cože?
Rád bych začal jíst japonská jídla.
Tak proč tam nezůstaneš? Japonskou kuchyni bys měl každý den.
Jak se mají děti?
Mají se fajn. Stýská se jim po otci.
Ale začínají si zvykat, že tu nejsi.
Mám si o tebe dělat starosti, Bobe?
Jen pokud chceš.
Bobe, mám práci. Už musím jít.
Dobře.
Uvidíme se... Teda zavoláme si později.
Dobře.
Dobře, ahoj.
Ahoj.
Máme Matthewa Smellicka!
Matthew Snellick.
Děkuji. Moc děkujeme.
Dáme si krátkou přestávku a pak budeme pokračovat.
Zdravím. Šampaňské. Díky.
Ahoj.
Půlnoc v oáze
Pošli svého velblouda do postele
Stíny nám hrají po tváři
V hlavě zbyly stopy romantiky
Nebe drží půlměsíc
Já otevřu.
Těžká noc?
Chystám se do té sushi restaurace v Daikanyamě.
- Chceš jít taky? - Jo, ale teď to nejde.
Půlnoc v oáze Pošli svého velblouda do postele
Asi nemáš čas, co?
Stíny nám hrají po tváři
V hlavě zbyly stopy romantiky
Haló?
Haló? Bobe, to jsem já.
Haló?
Tady Lydia, tvoje manželka.
Neslyšel jsem tě.
Chceš mluvit se Zoe?
Jo.
- Zoe, pojď pozdravit tatínka. - Ne.
Právě odběhla vedle do pokoje.
To nevadí.
Dobře. Její baletní recitál je v neděli. Nezapomeň.
Nezapomněl jsem.
Dávej na sebe pozor. Brzy se uvidíme.
Mami!
Dobře.
Dobře. Ahoj.
Ahoj.
Je ti věkově blíž.
Můžete si povídat o tom, co máte společného,
třeba o vyrůstání v 50. letech.
Třeba se jí líbily tvé filmy ze 70. let,
když jsi ještě hrál.
Nenašla sis nikoho jiného, kdo by tě zahrnoval pozorností?
Dám si pivo, ano?
Nevidím v tom rozdíl.
Dáme si dvakrát tohle, ano?
...k nejbližšímu východu
a opusťte budovu.
Počkejte na pokyny.
To byl hrozný oběd.
Příšerný.
Co je to za restauraci, když si tam musíš uvařit sama?
Kdy odjíždíš?
Zítra.
Budeš mi chybět.
Jsem do tebe blázen
Když jsi vešla do místnosti
Zavládla v něm zvláštní atmosféra
Zaujal mě tvůj styl
Ale nemohl jsem upoutat tvou pozornost
Já nechci odjet.
Tak nejezdi. Zůstaň tu se mnou.
Založíme jazzovou kapelu.
Jsem do tebe blázen, bejby
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Dobrou noc.
Dobře.
- Tak jo. Dobrou noc. - Dobrou noc.
CHARLOTTE UVIDÍME SE VEČER
CHYBÍŠ MI! John
Dobré ráno, pane Harrisi. Hezký let.
- Děkuji. - Sbohem.
Zdržím se jen chvilku.
Charlotte, jsem dole v hale a odjíždím.
Chci se zeptat,
jestli máš ještě moje sako.
Kdybys mi ho mohla přinést...
Ale jestli už jsi odešla, pak tedy sbohem a...
Takže
sbohem a užij si moji bundu,
cos mi ukradla.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Jak se máte? - Dobře. A vy?
Pane Harrisi, díky, že jste přijel.
- Užil jste si to tu? - Bylo to skvělé.
Moc se mi tu líbilo.
- Promiňte. Nejste Bob Harris? - Ano, jsem.
- Jsem vaše velká fanynka. Moc mě těší. - Děkuji. Taky mě těší.
- Co děláte tady v Japonsku? - Už musím jít.
- Omluvte mě. - Dobře.
- Ahoj. - Ahoj.
- Díky. - Není zač.
Už jsem myslel, že jsem tě nestihl.
- Odjíždíš hned teď? - Jo. Mám tu své bodyguardy.
Dobře. Nepopřeješ mi „hezký ret“?
Jo, jistě.
Dobře. Tak se měj.
Fajn.
- Můžeme se s vámi ještě vyfotit? - Jistě.
Zastavte. Pusťte mě ven. Děkuji.
Hej, stůj.
- Dobrý? - Dobrý.
- Sbohem. - Sbohem.
Sbohem.
Můžete jet.