TAK!
Forskellige tanker på Valentins dag, 2004.
Denne højtid er opfundet af firmaerne bag lykønskningskort -
- for at få folk til at føle sig skidt tilpas.
Jeg droppede arbejdet i dag.
Jeg tog toget til Montauk.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg plejer ikke at være så impulsiv.
Jeg var nok lidt nedtrykt i morges. Jeg må få bilen lavet.
Hej, Cindy. Det er Joel... Joel!
Jeg har det ikke så godt i dag. Nej, madforgiftning tror jeg.
Det er iskoldt på den her strand. Montauk i februar. Glimrende, Joel.
Siderne er revet ud... Har jeg gjort det?
Det her er det første jeg skriver på to år.
Sand er overvurderet. Det er bare bittesmå sten.
Tænk hvis jeg kunne møde en ny.
Chancen er ret lille -
- da jeg ikke engang kan klare at have øjenkontakt med en ukendt kvinde.
Måske skulle jeg finde sammen med Naomi igen - hun var sød...
...og det er jo godt.
Hun elskede mig.
Hvorfor forelsker jeg mig i hver kvinde som viser mig lidt opmærksomhed?
- Hej. - Undskyld mig?
- Jeg sagde bare hej. - Hej med dig.
Må jeg rykke nærmere?
- Hvor langt skal du? - Til Rockville Center.
- Det skal jeg også! - Virkelig?
Hvad er oddsene!
Kender jeg dig?
- Har du handlet hos Barnes & Noble? - Ja.
Jeg har set dig der! Jag har arbejdet der i...fem år nu.
- Jeg burde kunne huske dig. - Det kan være håret.
- Hvorfor? - Jeg farver ofte hår.
Det er måske derfor du ikke genkender mig. Farven hedder Blåt Fordærv.
- Fikst navn, eller hvad? - Jeg kan lide det.
De har en hel serie med fikse navne: Rød Trussel, den Gule Feber -
- Grøn Revolution. Det må være svært, at finde på alle de navne.
Tror du det? Jeg mener, hvor mange hårfarver findes der, 50?
Nogen har det arbejde.
Agent Orange, den fandt jeg på.
- Jeg tilfører min personlighed til farven. - Det tvivler jeg ikke på.
Du kender mig ikke... så det kan du vel ikke vide?
Undskyld. Jeg forsøgte bare at være sød.
Jeg forstår.
- Jeg hedder Clementine. - Jeg hedder Joel.
Lav ikke sjov med mit navn. Det ville du jo aldrig gøre - du er jo sød.
- Jeg kan ingen jokes om dit navn. - Huckleberry Hound...
- Det ved jeg ikke hvad betyder? - Er du skør?
Det siger nogen.
Åh, min skat, åh min skat. Min elskede Clementine...
- Nej? - Desværre...
Det er et flot navn. Det betyder barmhjertig, fra "clemency"?
Det passer ikke. Jeg er en hævngerrig kælling.
- Det kan jeg ikke tro om dig. - Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke...jeg vil...
Du virker sød...
Er jeg sød nu? Kan du ikke andre tillægsord? "Sød" har jeg ikke brug for.
Jeg vil ikke være det, og jeg vil ikke have at andre skal være det mod mig.
Joel?
- Det er Joel, ikke? - Jo.
Undskyld at jeg råbte ad dig. Jeg er i et dårligt humør i dag.
Jeg må vel erkende at jeg kan lide at du er sød.
Hvad jeg synes, ændrer sig hele tiden. Men lige nu...
...er jeg glad for at du er det.
Jeg har så mange ting...
- Jeg skriver... - Undskyld mig.
Pas på dig selv.
Hej! Jeg kan give dig et lift, hvis det er. Det er koldt.
Ja, det er koldt!
- Du er vel ikke en forfølger? - Det var dig der startede samtalen.
Det er det ældste kneb fra "Håndbogen for forfølgere".
Den må jeg læse.
Undskyld hvis jeg var skør, sådan er jeg normalt ikke.
Det er i orden. Det troede jeg heller ikke.
Vil du have en drink?
Jeg har masser at byde på...
Glem det. Jeg skammer mig nu. Godnat.
- To stykker Blåt fordærv... - Tak.
Drik op, unge mand... så bliver forførelsen mindre modbydelig.
Jeg laver bare sjov!
Du er meget stille.
Mit liv er ikke specielt interessant. Jeg arbejder, kommer hjem...
Jeg ved ikke hvad jeg skal sige...
Du skulle se min dagbog... den er... -
-. ..helt tom. - Gør det dig ked af det?
Jeg er altid bange for at jeg ikke lever livet fuldt ud, -
- ikke drager fordel af hver mulighed og sløser den tid væk jeg har.
Jeg tænker på det.
Du er virkelig sød. Jeg må stoppe med at sige det.
Jeg kommer til at gifte mig med dig. Det ved jeg bare.
Okay...
Du burde tage mig med til Charles. Den er frossen denne tid på året.
- Det lyder skræmmende. - Præcist.
Jeg pakker en picnickurv. En natpicnic er anderledes.
Det lyder godt.
Men jeg burde gå nu.
- Du burde blive. - Nej, jeg må...
- Jeg skal tidligt op. - Jeg vil have du ringer. Gør du det?
Ja!
Ønsk mig en glædelig Valentins dag når du ringer. Det havde været skønt.
- Hvad tog dig så lang tid. - Jeg er lige kommet hjem.
Savner du mig?
Ja, sjovt nok.
- Du sagde: "Ja". Er vi gift nu? - Det formoder jeg.
Skal vi have bryllupsrejse på isen i morgen?
- Isen er tyk på denne årstid. - Jeg ved ikke, jeg...
Kom nu, kom nu.
Det er så smukt.
Er det ikke?
Gå ikke for langt!
Skete der noget?
Av, min røv!
- Jeg burde nok gå tilbage. - Kom!
- Tænk hvis isen sprækker. - Og hvad så?
Kom her, vil du ikke nok.
Det går jo fint.
Jeg skal vise dig noget.
Kom.
Jeg tror jeg hørte et knæk.
Den sprækker ikke, eller flækker eller... Den er for tyk.
Vis mig dit stjernebillede.
Jeg kender... ingen.
Vis mig dem du kender.
- Der er Osidius. - Hvor?
Der, kan du se?
Det ligner en buge og et kors. Den kraftfulde Osidius.
- Det er noget du finder på. - Nej, lige der: buge og kors.
Hold mund!
Undskyld jeg vækkede dig, vi er fremme.
Må jeg komme med dig hjem... og sove?
Jeg er så træt.
Selvfølgelig.
Jeg skal bare hente tandbørsten.
- Kan jeg hjælpe dig? - Hvad mener du?
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Nej...
- Hvad laver du her? - Jeg forstår ikke hvad du spørger om.
Tak.
Vi leder efter 159. Hvilket nummer er det der?
De kunne vel have lys på... Er det ham?
- Det tror jeg. - Ja, det er ham.
- Hej, Joel. - Hej, Frank...
Fandens.
Det eneste kort jeg får på Valentins dag er fra min mor - ynkeligt.
Du skal være glad for Clementine, hun er sej. Har I nogen planer?
- Nej. - I må hellere bestille hvis I...
... ikke vil ende på McDonalds. McRomantik, vil du have pommes friter til?
Jeg må gå i seng nu.
Den er kun halv ni.
Patrick... stop det.
Så er det nu.
Stille...
- Joel, hvad så? - Hej, Frank.
Det eneste kort jeg får på Valentins dag er fra min mor - ynkeligt.
Du skal være glad for Clementine, hun er sej. Har I nogen planer?
Nej.
I må hellere bestille nu, hvis I ikke vil ende på McDonalds...
Det er Valentins dag om tre dage og vi har ikke planlagt noget -
- så ringer jeg til hende men hun har fået nyt nummer.
Så tog jeg hen til antikbutikken, for at købe noget til hende.
Jeg tænkte at jeg ville gå hen på hendes arbejde -
- og ønske hende en glædelig Valentins dag - men...
... hun er sammen med en anden. En ung fyr og hun ser på mig -
- som om hun ikke ved hvem jeg er. - Undskyld?
Kan jeg hjælpe dig med at finde noget?
- Hej, Clem-ato. - Patrick, søde.
Hvad laver du her, skat? - Sig til hvis du har brug for noget.
- Hvordan går det? - Godt, keder mig og er træt.
Hvorfor ville hun gøre sådan mod mig?
- Vil nogen have en joint? - Drop det, Rob.
Hun straffer mig, for at være ærlig.
- Jeg burde gå hjem til hende. - Nej, det skal du ikke gøre.
- Det er for... - Ja. Jeg vil ikke virke desperat.
Du kan se det som et tegn, og starte på en frisk, ikke?
Joel, hør her.
Gør det ikke. Hvad laver du?
Hvad synes du at vi skal gøre?
- Skal du nu også blande os ind i det? - Nej, det handler om Joel...
... som er en voksen mand. Ikke Mor Carries barn.
Det er dit vasketøj!
Alletiders...
Clementine Kruczynski har slettet Joel fra sit minde. Nævn aldrig -
- deres forhold for hende igen.
- Hvad er det her?! - Det ved jeg ikke. Et sted som gør noget.
Godmorgen, Lacuna. Nej desværre, det tilbud gælder ikke længere.
Selvfølgelig, du kan få tid... Hvad med den femte?
Det er en onsdag.. Godt, kan du stave det?
Og telefonnummeret?
Godt. Hav en god dag.
- Kan jeg hjælpe dig? - Jeg hedder Joel Barish.
- Joel Barish. Jeg har en tid hos doktor... - Mierzwiak.
- Vil du fylde den her ud? - Jeg vil bare tale med ham.
Tak.
- Jeg har ingen kuglepen. - Der ligger en lige der.
Godmorgen, Lacuna. Det tilbud gælder ikke længere.
Mr. Barish.
- Hvordan har du det i dag? - Ikke så godt, faktisk.
- Herregud! - Undskyld, jeg ville bare...
- Jeg arbejder! - Undskyld.
- Her, doktor. - Tak.
Du skulle ikke have set det her. Det må du undskylde.
- Det er en spøg, ikke? - Det garanterer jeg at det ikke er.
Sådan noget eksisterer ikke.
Vores journaler er fortrolige. så jeg kan ikke bevise noget.
Jeg kan kun fortælle at mrs. Kruczynski var ulykkelig og ville videre.
Vi tilbyder den mulighed.
"Mrs Kruczynski var ulykkelig og ville videre. Vi tilbyder den mulighed."
Hvad fanden er det? Jeg er den bedste fyr hun nogensinde har været ude med.
Rob! Stop nu.
Jeg laver et fuglehus.
Du ved hvordan Clementine er. Hun er impulsiv.
Hun valgte at glemme dig for sjov.
For sjov?
Vent, vent! Undskyld, at han braste ind, doktor.
- Jeg vil have det gjort. - Jeg har sagt at vi har travlt...
- Det gør ikke noget, Mary. - Men andre patienter venter.
Kom herind, mr. Barish. - Tager du hånd om hende, Mary?
Det første du skal gøre -
- er at gå hjem og samle alt ind som du associerer med Clementine.
Alt.
Vi skal bruge tingene til at kortlægge hende i din hjerne.
Vi skal bruge billeder, tøj, gaver, bøger som hun har købt -
- cd'er som I har købt sammen, dagbogsoptegnelser...
Du skal tømme dit hjem, dit liv for Clementine.
Når det er klaret sletter vores teknikere dine minder hjemme hos dig i nat.
På den måde vågner du i din egen seng, som om intet er sket.
Med et nyt liv som venter på dig.
Vågn op, makker!
Nej, det er jeg ked af, mrs. Sobel.
Du kan ikke gøre det her tre gange på en måned.
Det gør vi bare ikke. Hvordan har du det, mr. Barish?
Hallo.
Jeg ved at det er en nødsituation. Du kan få en tid først i marts.
Måske kunne du tale med lægen...
Jeg bestiller en tid. Hvilken dag passer bedst?
Mr. Barish?
Februar er en travl måned, på grund af Valentins dag.
Dette her er Stan Fink, en af vores mest rutinerede teknikere.
- Han skal tage sig af dig. - Hyggeligt at møde dig, mr. Barish.
Jeg hedder Joel Barish. Jeg er her for at slette Clementine Kruczynski.
Godt. Fortæl lidt om Clementine.
Jeg boede sammen med en kvinde... Naomi...
... for nogle år siden. Vi blev inviteret til en strandfest.
Naomi kunne ikke komme, så jeg tog selv af sted.
Der mødte jeg Clementine.
Undskyld.
Vi starter med dine friske minder, og arbejder os bagud.
Hvert minde har en emotionel kerne.
Når vi har lokaliseret den begynder nedbrydningen.
Når du vågner i morgen er dine minder væk.
Som om du vågner efter en drøm.
Er der risiko for hjerneskader?
Rent teknisk har metoden en hjerneskadende effekt -
- men ikke værre end en vild nat i byen. Ikke noget du vil savne.
Sidder du godt? Jeg laver et kort over din hjerne.
Så starter vi, vi har meget at gøre i nat.
Jeg vil have at du reagerer på de her ting.
Der er en god historie bag denne...
Jeg får et bedre resultat hvis du ikke beskriver det verbalt.
- Fokuser dig på minderne i stedet. - Undskyld.
Der er en sund aktivitet deropppe.
Meget fint. Her er en ny ting.
Næste ting.
Kartoffelhoved. Næste ting.
Fokuser dig på minderne. Patrick, gør mig en tjeneste...
- Patrick, gør mig en tjeneste. - Hvad?
- Kan du checke spændingsregulatoren? - Den ser fin ud.
Virkelig? Jeg kan ikke læse så godt som jeg gerne vil.
Kontroller forbindelserne.
Der er du!
Hvorfor er jeg?
Jeg forstår ikke hvad jeg ser på. Hvorfor står jeg her?
Herregud, dejá vu!
Dejá vu!
- Det her er så... - Okay, så starter vi.
Vi har meget vi skal nå i nat.
Jeg er inde i mit hoved allerede.
Det går jeg ud fra... Det er vel sådan det ser du.
Udmærket.
Vi fjerner minderne af det vi lige har gjort -
- så du ikke bliver forvirret af deres uforklarlige nærvær i dit hjem.
- Patrick. - Ja.
Patrick!
Patrick?
Hvorfor er der så mange ledninger?
Hjalp det?
- Hvordan har De det i dag, mr Barish? - Her, mr Barish.
- Jeg ved ikke om jeg kan lide det her. - Så må jeg hellere prøve.
- Vi er snart klar. - En dagbog, den kan blive værdifuld.
Jeg mødte nogen i aftes.
Jeg ved ikke hvad jeg skal gøre. Hun hedder Clementine og er fantastisk.
- Vær forsigtig! - Hvad? Hvad?
- Tag det roligt. - Det er fint.
Vi skal ikke riste ham.
- Okay, jeg har den. - Det her sted er en slags losseplads.
Det er en lejlighed, Patrick.
En masse ubetydeligt bras, uden sjæl.
Her lugter muggent.
Kan vi fortsætte nu? Vi har en lang nat foran os.
- Ja. - Kom her.
Det her er den sidste gang jeg så dig.
Klokken er tre.
Jeg... smadrede din bil.
Var du fuld da du kørte? Hvor ynkeligt!
Jeg var lidt småfuld.
- Kald mig ikke ynkelig! - Det er ynkeligt!
Det er uansvarligt, du kunne have dræbt nogen.
Måske gjorde du. Skal vi se nyhederne?
Skal jeg se om der er et barn eller dyr på køleren?
- Du lyder som en gammel dame. - Hvordan er du?
- Et tudemarie! - Et tudemarie?
Er du fra 50'erne? Et tudefjæs?
Helt ærligt, Joel! Du er vred fordi at jeg var ude sent, uden dig.
Og i din lille hjerne forsøger du at finde ud af om jeg kneppede nogen i går.
Nej, Clem... Jeg regner med at du kneppede nogen i går.
Jeg forstår ikke hvordan du får folk til at synes om dig.
Undskyld.
Clem, jeg mente det ikke.
Dine nøgler. Jeg har ikke brug for dem mere.
Jeg var bare vred, eller urolig... Jeg ved det ikke...
Clem.
Nu har jeg det!
- Mary kommer her i aften. - Okay.
Jeg kan godt lide Mary, men hun kan ikke lide mig.
Hun kan godt lide dig.
Jeg kan invitere min kæreste. Jeg har en kæreste nu.
Har jeg fortalt... Ja.
- Sagde jeg at jeg har fået en ny kæreste? - Vi må koncentrere os om det her.
Situationen er lidt mærkelig. Det her med min kæreste.
Det er den sikkert.
- Clem, lad mig køre dig hjem. - Forsvind!
Alt falder fra hinanden! Jeg sletter dig, og jeg er glad.
Du gjorde det mod mig først! Jeg forstår ikke at du gør det her!
Clem, kan du høre mig?
I morgen er du væk! Den perfekte slutning på den hen lortehistorie.
Er der noget galt i at en pige er interesseret i mig?
Nej, det er sjovt.
- Hvem er pænest, ham eller jeg? - Koncentrer dig, Patrick.
Kan du huske pigen vi ordnede i sidste uge? Hende med kartoflerne?
- Den pige? - Ja, det er hans pige.
Var... Vi tog os af det.
Jeg blev forelsket i hende den nat.
- Hun var jo bevidstløs. - Hun var smuk, og...
... jeg stjal et par af hendes trusser.
- Herregud! - De var rene.
- Jeg vil ikke høre mere. - De var rene!
- Vi skal arbejde! - Ja, okay!
Giv mig mine papirer.
Der er mere.
Da vi havde ordnet hende...
... gik jeg hen til hendes arbejde, og inviterede hende ud.
Hvad gjorde du!
Herregud, Patrick!
- Fatter du ikke hvor uetisk det er? - Så slemt er det heller ikke.
- Tag det roligt. - Patrick, du stjal hendes trusser!
Der er nogen her.
- Han stjal dit undertøj! - Jeg kan ikke se nogen.
Joel, hvor er mine støvler?
Jeg bliver snart sindssyg.
Held og lykke på loppemarkedet.
Skal vi gå?
Jeg vil have en baby.
- Det taler vi om senere. - Nej, jeg vil have en baby.
- Jeg tror ikke at vi er klar til det. - Du er ikke klar.
Tror du at du kan tage hånd om et barn?
Hvad?
- Jeg vil ikke tale om det her. - Jeg fatter ikke hvad du siger.
Jeg vil ikke tale om det.
Vi skal tale! Det kan du ikke sige, og bagefter ikke tale om det.
Jeg ville blive en god mor! Jeg elsker børn, er kreativ og smart.
Det er dig som er bange for at binde dig!
Du skal være glad for at jeg er interesseret i dig.
Jeg burde gøre det forbi, og efterlade dig her på loppemarkedet.
Du kan måske finde en antik gyngestol at dø i.
- Hej, Patrick. - Hej, Mary.
- Hej. - Det er hundekoldt udenfor!
- Var det let at finde herhen? - Ja.
Stakkels fyr.
- Har I ikke noget stærkere? - Vi har ikke set efter.
- Patrick? - Ja.
Jeg gør det.
Mary hader mig! Jeg har ikke held med damerne.
Du burde måske stoppe med at stjæle deres trusser.
- Stan, der er mere... - Nej!
- Du ville vel ikke have noget, Patrick? - Nej, det er i orden.
Vent! "Velsignet er de glemsomme, for de overvinder selv deres fejl."
Det er Nietzsche: "Hinsides Godt og Ondt". Jeg fandt den i Bartletts.
- Had er Bartletts? - En bog med citater.
- Howard havner nok i Bartletts. - Sikkert! Howard er en ægte Bartlett.
- Kan du vække ham? - Nej, det går ikke.
Du fortæller intet til mig, Joel.
Jeg er som en åben bog.
Jeg fortæller alt til dig. Alle pinlige ting.
Du stoler ikke på mig.
At snakke hele tiden betyder ikke at man kommunikerer.
Det gør jeg ikke.
Jeg vil lære dig at kende.
Jeg snakker ikke hele tiden!
Folk skal dele ting, Joel.
Det er det man kalder fortrolighed.
- Det er jeg sur over at du sagde. - Undskyld.
Mit liv er ikke så interessant.
Jeg vil læse dine dagbøger.
Hvad skriver du, hvis du ikke har nogen lidenskabelige tanker eller kærlighed?
19. November 2003.
Middag på Kangs igen.
Er vi som de stakkels par, som man har ondt af på restauranter?
Er vi de ædende døde?
Jeg kan ikke klare at man skulle tænkte sådan noget om os.
Jeg kan godt lide det.
- Hvordan er kyllingen? - God.
- Mere? - Nej, tak.
Nu bliver hun fuld og dum.
Gider du at tage håret af sæben når du har været i bad?
- Ja... klamt. - Klamt.
- Det er... - Frastødende.
Det er frastødende.
Patrick, kan vi fortsætte nu?
Hej, Mandarin.
Patrick, jeg har det elendigt lige nu.
- Hvorfor? Hvad er der galt? - Det ved jeg ikke, jeg er bare...
Hvorfor er du forvirret, alt er fint.
Bange for hvad?
Det ved jeg ikke.
- Elsker du mig? - Naturligvis!
Hvor er Hvor er selvhjælps-sektionen?
- Synes du at jeg er grim? - Nej, du er smuk.
- Skal jeg komme over? - Nej.
- Jeg ved ikke. Jeg er et rod. - Jeg kommer og opmuntrer dig.
- Okay. - Stan, må jeg gå et øjeblik?
- Min kæreste er ked af det. - Vi er lige ved at slette fyrens...
Jeg kan hjælpe.
Der ser du... Hun hader mig. Hun vil have at jeg går.
- Jeg kommer, Mandarin. - Hvad synes du?
- Det matcher til min trøje. - Det kan jeg lide, du ligner en mandarin.
Nu er jeg en mandarin?
- Saftig og ingen kerner! - Det lyder godt.
Min mandarin!
- Vil du se når jeg leger and? - Mandarin?
- Hvorfor kaldte han dig det? - Hvem?
Herregud!
Det kalder de dem selv. Clash, det eneste band af betydning.
Det er en grund til at de hedder det. Det er social ret.
- Det er helt utroligt. - Det som Howard giver verden.
- Ja... - Han lader folk starte forfra.
Det er smukt. Børn er så uskyldige, så frie og rene.
Voksne er som et roderi af bedrøvelse og... angst.
Howard får alt det til at forsvinde.
- Hvad er der? - Det ved jeg ikke.
Jeg er forvirret og bange. Det føles som om jeg forsvinder.
Jeg har rynker! Jeg er ved at blive gammel!
- Du er ikke ved at blive gammel. - Det giver ingen mening!
- Mandarin... - Intet giver mening!
- Det er i orden. - Vi kan gå ud og danse?
- Vil du tage til Montauk med mig? - Montauk?
- Nej! Vi tager til Boston. - Ja! Vi kan tage af sted i weekenden.
Nej, nu! Jeg må af sted nu. Jeg må se isen på Charles nu.
Hej, det er Joel. Læg en besked efter bippet -
- så ringer jeg tilbage til dig.
Tag den!
Telefonen.
Hallo? Hvad er der?
Jag har lidt problemer med damen. Klarer du dig selv? Jeg er ked af det.
Tag dig ikke af det. Jeg har det under kontrol.
- Tak, Stan - Jeg må smutte nu.
Charles.
"Se. Du og jeg på floden, Charles."
"Jeg kunne dø nu, Clem. Jeg er så lykkelig."
"Jeg har aldrig følt sådan før. Jeg er præcis der hvor jeg vil..."
- Jeg er så spændt. - Det er jeg også.
Jeg... Jeg har en ting.
Glædelig Valentins dag.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke, åbn den.
Den er smuk.
- Synes du om den? - Ja, det er lige min smag.
Ingen anden dreng har nogensinde købt et smykke jeg kunne lide. Tak.
- Nu går vi. - Okay.
- Joely? - Ja, Mandarin.
Er jeg grim?
Da jeg var lille syntes jeg at jeg var.
Jeg begynder allerede at græde.
Folk forstår ikke hvor ensomt det er at være barn.
Som om man ikke regnes for noget.
Jeg er otte år, og jeg har disse dukker.
Min ynglings er en grim pigedukke som hedder Clementine.
Jeg skriger af hende: "Du må ikke være grim - vær pæn."
Det er mærkeligt. Som om jeg kan forvandle hende -
- og på en magisk måde forvandle mig selv.
- Du er pæn. - Joely, efterlad mig aldrig.
Du er pæn, du er pæn...
Mierzwiak, lad mig beholde dette minde. Bare det her.
Jeg vil ikke holde dig i hånden. Kom nu.
Stop.
Jeg kunne dø lige nu, Clem.
Jeg er så lykkelig.
Jeg har aldrig følt sådan før.
Jeg er præcis... der hvor jeg vil være.
Jeg vil afbryde det her. Jeg giver dig et tegn.
Jeg vil afbryde det her.
Kan du høre mig? Jeg vil ikke mere, jeg vil afbryde det.
Er der nogen her?
- Clementine? - Joel?
- Clementine! - Joely?
- Clem! - Joel?
Clem.
- Hvad? - Vi skal gå.
- Jeg ved hvor vi kan stoppe det. - Stoppe hvad?
- Joely? - Skynd dig!
Koncentrer dig, Clem!
Der er båndoptageren. Nej, ikke tegningen!
Tilbage. Kom nu!
Se ikke på mig!
Vores journaler er fortrolige. så jeg kan ikke bevise noget.
Jeg kan kun fortælle at mrs. Kruczynski var ulykkelig og ville videre.
Fortæl om Clementine, det var det han sagde.
- Nej, vent! - Se! Vi skal ud og besøge min mormor!
- Joel! Jeg vil ikke løbe mere! - Kom nu!
Mierzwiak!
- Skal vi løbe hele tiden? - Mierzwiak !
Hvorfor starter vi ikke med at du fortæller mig alt hvad du kan huske...
Mierzwiak! Væk mig!
Jeg er ked af det Mr. Barish, jeg troede at du forstod hvad der skulle ske.
Nej, du sletter hende fra mig, og mig fra hende.
Jeg ved det ikke.
Jeg ved at jeg er i min seng. Jeg er inde i min hjerne.
Jeg er også en del af din fantasi, Joel.
Hvordan kan jeg hjælpe dig der indefra? Jeg er også inde i dit hoved. Jeg er dig.
- Undskyld. - Hvem er det?
Han arbejder for os. Det er Patrick.
Han har stjålet min identitet. Og mine ting.
Han forfører min kæreste med mine ord og mine ting. Han stjal hendes undertøj.
Åh Gud, han stjal hendes undertøj.
Jeg kunne dø nu, Clem. Jeg er så lykkelig.
Jeg har aldrig følt sådan før. Jeg er præcis der hvor jeg vil.
Jeg vil hjem.
Hvad?
Clem!
Vent, Clem!
Clem? De sletter dig.
- Her er jeg! - Clem koncentrer dig! Jeg hyrede dem.
- Undskyld. Jeg er så dum. - Skat, slap af og nyd naturen.
Jeg må stoppe det inden jeg vågner og ikke kender dig mere.
- Okay, så afbryd det da. - Jeg kan ikke afbryde det, jeg sover.
- Vågn op! - Okay, vil du have at jeg skal vågne?
Så prøver vi at vække mig. Det var en rigtig god ide.
Okay... Det går jo rigtigt godt.
- Det kilder! - Åh Gud, hvad er det der?
Det er et modermærke!
Det virkede... en lille øjeblik.
- Der kan du se... - Men jeg kunne ikke røre mig.
Er det vigtigere at bevise at jeg tager fejl end at...
Jeg vil ikke diskutere det lige nu.
Fint.
Hvad nu?
- Jeg lytter. - Jeg ved det ikke.
Du slettede mig. Det er derfor jeg gør det her.
Undskyld. Du ved jo hvor impulsiv jeg er.
Det er hvad jeg elsker ved dig.
Joel?
Jeg har en anden løsning. Dette er et minde om mig.
Måden du vil have sex på sofaen, efter du har set ned på mit skød.
Hjernevaskerne kommer her. Så...
Hvad hvis du tog mig et andet sted hen.
Og vi gemmer os der til i morgen.
Jeg kan ikke huske noget uden dig.
- Det er meget sødt men prøv. - Okay.
Det virker!
Jeg er et geni!
Joel?
Hvor er du henne? Jeg skulle også med!
Jeg henter en salatskål. Kan du røre i suppen og holde øje med Joel?
- Han vil bare gerne være nær mig. - Selvfølgelig.
- Clem? - Det virkede!
Prøv lige at se! Det virkede!
Se denne kjole! Jeg ville ønske at jeg kunne tage den med mig.
- Hvem er jeg? - Mrs. Hamlyn.
Jeg må være omkring fire år. Åh Gud!
Fandt salatskålen så jeg serverer salat og bønner.
Hvordan har han det derunder? Jeg kunne rydde op hele dagen.
- Gider du at skylle bønnerne? - Ja, selvfølgelig.
Jeg elsker det her køkken!
- Tak skal du have. - Hun ser mig ikke, hun har travlt.
Ingen ser mig. Jeg vil have min mor.
- Er min lille peanut derunder? - Ja, han har det fint.
- Har du noget at drikke? - Ville du have en cocktail?
- Jeg ville dø for en vodka. - Lad mig se om jeg har det.
Joely, din mor vil gerne have at jeg passer på dig, kryb ind under bordet igen.
- Is. - Nej, ikke før efter maden.
Joel, opfør dig ordentligt!
Forlad mig ikke, Clem.
Det her er lidt mærkeligt. Jeg er bange.
- Jeg vil have min mor! - Græd ikke lille Joel.
Stop! Jeg tror det virker. Vi er gemt, Joel. Se!
Vent der.
Mit skød er stadig her, lige som du husker det.
Ad!
- Den stoppede. - Hvad?
Den stoppede med at slette.
Fandens.
Det er forfærdeligt.
Han er udenfor kortet. Han er udenfor kortet.
- Hvor? - Jeg ved ikke hvor.
Det er meget dårlige nyheder. Hvor er mine briller?
Okay... pis.
Hvad gør vi? Hvad skal jeg gøre?
- Hvad skal vi gøre? - Jeg ved det ikke.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg ved det ikke, sagde jeg jo!
- Undskyld. Hvad skal vi gøre? - Jeg ved det ikke. Tag det roligt.
Du bliver nødt til at gøre noget. Han kan vågne op halvfærdig.
- Stille. Du hyler mig ud af den. - ... helt mærkelig og halvfærdig.
- Det lyder så godt. Jeg er sulten. - Fandens også!
- Vi burde ringe til Howard. - Aldrig i livet. Jeg kan godt klare det.
Han er en ubagt kage. Der er ikke tid til at fjolle rundt.
Jeg har det under kontrol.
- Stop med at fjolle rundt! - Okay, jeg ringer til Howard.
- Hallo. - Howard? Det er Stan.
Vi har mistet ham fyren vi arbejder på. Og jeg kan ikke få ham op igen.
Okay, hvad skete der før han forsvandt?
Jeg er ikke sikker, for jeg var væk fra skærmen i et minuts tid...
Jeg havde den på autopilot, fordi jeg skulle tisse.
- Hvor er Patrick? - Patrick? Han blev syg og tog hjem.
- Hvad er adressen? - Jeg er ked af det.
- Det er okay. Kom nu. - South Village 156, lejlighed 1E.
Mary, han kommer nu.
Jeg bliver.
- Tag dine ting, Mary. - Jeg bliver.
- Jeg synes at du skal gå. - Nej.
Jeg er så skæv.
Vær nu sød, Mary. Du bliver nødt til at gå.
Lad være med at være skæv. Jeg vil ikke have han ser mig skæv.
- Vi får problemer hvis Howard kommer... - Jeg ligner lort!
Joel, stop! Joel!
Jeg vil have hun skal løfte mig op. Det er mærkeligt så meget jeg ønsker det.
Du husker mig i morgen. Og du fortæller mig om os, og så starter vi forfra.
Pat? Jeg tænkte at vi skulle have en lille cocktail.
- Ham Patrick han kopierede mig. - Hvilken Patrick fyr?
Han er her, i min lejlighed. Han er en af hjernevaskerne.
Han faldt for dig da de lavede dig.
Og nu lader han sig om han ikke kender dig... -
- ... og nu dater i. - Virkelig? Er han sød?
Clem der er ikke noget i vejen med dig. Du er den dejligste person jeg har mødt.
Du... Du er flink...
Smuk... Smart og sjov...
... og sød.
Hvad?
Flyt dig, flyt dig! Skynd dig!
Åh Gud, jeg er stadig skæv.
Øjendråberne du gav mig virker ikke.
- Hej, Mary. Hvad laver du her? - Hun hjælper bare til.
Jeg vil lære så meget som muligt.
Jeg tror det er vigtigt for mit job, at jeg ved hvad jeg arbejder med.
Ikke at jeg gør, men arbejdet der bliver lavet.
Skal vi se om vi kan få styr på dette her?
- Det var mærkeligt. - Jeg har allerede prøvet det.
- Har du prøvet at gå via C-gaten? - Ja selvfølgelig. Jeg mener... Ja.
- Vil du opkobles? - Ja.
Jeg kører allerede kontrolprogrammet, men det viser ikke noget -
- så jeg tjekkede hele hukommelsen med loggene.
- Her er en stol, Howard. - Tak skal du have.
Det var så lidt.
Jeg går gennem hele hukommelsen. Og ser om jeg finder noget.
Jeg elsker at blive badet i håndvasken. Det er en følelse af sikkerhed.
Jeg har aldrig set dig lykkeligere, lille Joel.
Der er det.
Jeg forstår ikke hvorfor han er sådan uden for kortede.
Hvad fanden lavede han der?
Hans øjne er åbne.
- Er det sket med ham før? - Nej.
Dette er ikke godt.
Jeg bliver nødt til at give ham det her.
Kan du ikke se at jeg elsker dig, Antoine?
Vi er tilbage.
Det var smukt at se på. Ligesom en kirurg eller en koncertpianist.
Tak, Mary.
Howard, skulle du ikke få noget søvn. Jeg tror jeg klarer mig nu.
Hvorfor kan du ikke se at jeg elsker dig, Antoine?
Heldige mig. Giv mig så et.
Kald mig ikke Antoine, jeg hedder Wally.
Det ved jeg, men hvordan kan man elske en der hedder Wally? Hvad var det?
- Der kommer folk ud af din numse. - Gør der?
Har det.
- Hvad laver du? - Vi må væk. Skynd dig.
Du kan flygte, men du kan ikke gemme dig.
Der er jeg.
Doktor?
Begynd med at fortæl...
... alt det du husker...
Mærkeligt. Han er i en hukommelse vi allerede har slettet.
Men i det mindste ved vi hvor han er. Han er tilbage på sporet, ikke?
Det virker som om han har udviklet en slags modstandskræft.
- Jeg vil ikke løbe længere. - Pis.
- Kom nu. - Gem mig et sted langt væk.
- Hvor? - Gem mig i din ydmygelse.
Ydmygelse.
Undskyld.
Lad mig køre dig hjem.
Nej!
- Farvel, Howard. - Nej vent, Howard.
Han forsvandt igen.
- Satans. - Jeg er ked af det.
Ydmygelse. Ydmygelse.
- Yd... myg... - Joel.
Jeg kan heller ikke lide det, men jeg prøver på at finde et skrækkeligt sted.
Joel, jeg har en overraskelse... Bare...
Ved du hvad, skat? Jeg spørger dig bare i morgen?
Godnat, elskede.
Se!
Se, Joel! Se hvor vi er!
Clem det her er ikke så godt.
Gem mig et eller andet sted, virkelig langt nede.
- Slå den! Slå den! - Jeg skal hjem. Jeg gør det senere.
Kom nu, din tøsedreng!
Han har en kæreste.
Vent hvad er det jeg laver? Du skræmmer mig ikke mere, Freddy.
Joel, rejs dig op! De er ikke det værd.
- Han lytter ikke. - Idioter!
- Jeg er så flov. - Det gør ikke noget.
- Du var bare et barn. - Det er der jeg bor... boede.
- Gid jeg kendte dig da jeg var lille. - Kan du lide min lyserøde hat?
- Du kan virkelig dræbe mig denne gang. - Kan jeg? Du kommer virkelig til at dø.
- En, to, tre. - Du er død.
- Min mor. Vi leger bare. - Hej, Joels mor. Han dræber mig.
Okay, er du død nu?
Du er død!
Jeg tror jeg har fundet ud af det. Jeg forstår det stadig ikke.
Men jeg finder ham hurtigt nok.
Clem!
Joely?
Er du okay, Joel?
Joel? Joel?
Åh Gud, det var forfærdeligt. Det var tre sekunder.
- Engang til. - Okay, engang til og så skal jeg gå.
- Se her. - Det her er så fedt!
Fedt. Pas på! Pas på!
Vores hus!
Kom nu. Kom nu.
Vi er nødt til at smutte!
Vi er nødt til at smutte nu, Clem.
Dette er et dårligt tidspunkt til det her!
- Jeg ved ikke engang hvor vi skal hen. - Det er det bedste sted. Denne vej.
Nej, nej, denne vej. Du er slet ikke til nogen hjælp.
Hvad er der galt med dig?
Slip mig , Joel!
Jeg kan godt lide at se dig arbejde, Howard.
Jeg tror... Jeg går ud for at få lidt frisk luft, hvis ingen har noget imod det.
Det ser ud som om at du har alt under kontrol.
Ja det er... i orden.
Kan du lide citater, Howard?
Hvad mener du?
Du ved ligesom berømte citater. Jeg finder dem inspirerende.
Jeg fandt nogle, som jeg også tror du vil synes om.
Jeg vil da meget gerne høre dem.
Der er et der lyder sådan her:
"Velsignet er den glemsomme, for de får det bedste selv af deres fejl."
- Nietzsche, ikke? - Ja. Det er da klart at du vidste det.
Det er et godt citat. Det glæder mig at vi begge kender det.
Jeg har et til. Det er af Pope Alexander.
- Alexander Pope? - Ja.
Pis. Jeg lovede mig selv ikke at sige Pave Alexander, og så gjorde jeg det.
- Det gør ikke noget. - Du er så sød.
Citatet lyder: "Hvor lykkelig er den ondskabsfulde jomfrus skæbne?"
"Den glemte verden glemmes væk."
"Evigt solskin i et pletfrit sind."
"Hver en bøn er accepteret og hvert ønske er opgivet."
Jeg vil være en kæmpe stor elefant... Med en stor snabel ligesom den der.
Clem? Clementine?
- Jeg har aldrig hørt det. Det var smukt. - Jeg syntes det var passende.
Jeg beundrer det arbejde du laver, Howard.
- Jeg vil ikke virke påtrængende... - Det er fint.
Undskyld.
Jeg har elsket dig i meget lang tid.
- Jeg skulle ikke have sagt det. - Mary, Nej. Du er en dejlig pige.
Du ved jeg har kone og barn.
Åh, Mary. Vi kan ikke gøre det.
Godmorgen, mrs. Mierzwiak.
- Åh, Gud! - Hvem er det?
Tak skal du have, Stan.
Hollis! Hollis!
Vent... vent, Hollis.
- Jeg viste det, Howard. - Hollis, det startede ikke sådan her.
Jeg kom her for at arbejde. Hollis, det var en fejltagelse!
Jeg er en dum, forelsket pige. Jeg tvang ham til det!
Vær ikke et monster, Howard. Fortæl pigen det.
Fortælle mig hvad?
Stakkels barn.
Du kan få ham. Det havde du.
Hvad?
Vi har en fortid.
Jeg er ked af det. Du ville have behandlingerne.
Du ville have det gjort, så du kunne, komme over det.
Jeg må afslutte arbejdet derinde. Det er næsten morgen.
Vi tales ved senere.
Lad mig køre dig hjem.
Sikke noget lort.
- Hej. - Hej.
Jeg troede ikke at du ville vise dig nær mig igen.
Jeg troede du var ydmyget. Du stak jo af.
- Jeg havde brug for at se dig. - Jaså?
Jeg ville gerne... invitere dig ud, eller noget.
Du er gift.
Ikke endnu. Ikke gift. Nej, jeg er ikke gift.
Jeg fortæller dig lige ud, jeg kræver meget opmærksomhed.
Så jeg vil ikke rende og snage i dit ægteskab, eller hvad det nu er.
Hvis du vil være sammen med mig, så er du kun med mig.
Okay.
For mange fyre tror jeg er et koncept, og jeg får dem til at leve.
Men jeg er bare en forvirret pige, som søger efter ro i mit sind.
- Giv mig ikke din. - Jeg husker den tale rigtigt godt.
- Jeg havde udvalgt dig, ikke? - Du havde valgt hele menneskeligheden.
Sikkert.
Jeg var sikker på at du skulle redde mit liv, selv efter det.
Det ved jeg.
Det ville blive anderledes... hvis vi bare kunne prøve en gang til.
Husk mig.
Gør dit bedste.
Måske kan vi.
Fortæl hvad du husker, så tager vi det derfra.
Okay.
Jeg kunne lide dig med det samme.
Du lagde ikke an på mig. Det kunne jeg lide.
Først var jeg mundlam. Jeg ville have at du skulle syntes jeg var klog.
Jeg kunne ikke vente med at komme på arbejde.
Jeg fantaserede om at vi var gift og havde børn.
Howie, jeg kan ikke.
- Vi var enige om at det er det bedste. - Det ved jeg.
Åh, Gud.
- Jeg kan ta... - Nej, nej, nej...
- Jeg kan tage den. - Tag køleboksen.
- Den er let. - Klarer du den?
- Tag ikke noget. - Jeg kan tage flyet.
Løft den derop.
Det her er dagen vi mødtes. Jeg så dig på afstand.
Jeg husker at jeg drages mod dig.
Det er så mærkeligt at man kan drages af en andens ryg.
Du havde den der orange sweatshirt på, som jeg kom til at kende så godt.
På det tidspunkt tænkte jeg: "Hvor fedt! En orange sweatshirt."
- Hej. - Hej.
Jeg så dig sidde her helt alene, og jeg tænkte:
"Gudskelov en normal som heller ikke ved noget om disse ting."
Ja... Jeg ved aldrig hvad jeg skal sige.
Jeg er Clementine.
Kan jeg låne et stykke kylling?
Også tog du det bare, uden at få et svar.
Det var så intimt, som om vi allerede var elskende.
- Jeg er Joel. - Hej, Joel.
Ingen vittigheder om mit navn.
Du mener som...
- Huckleberry Hound og sådan noget. - Ja, sådan noget.
Okay, ingen vittigheder.
Da jeg var lille var en af mine ynglings ting min Huckleberry Hound dukke.
Jeg syntes dit navn er magisk.
Nu gælder det, Joel. Det er snart væk.
Det ved jeg.
Hvad skal vi gøre?
Nyde det.
- Er du gift? - Nej.
Lad os flytte ind i det her kvarter!
- Jeg bor sådan set med nogen. - Mand eller kvinde?
- Hvad? - Kvinde, Kvinde.
I det mindste gør jeg ikke op af det forkerte træ.
- Kender du disse mennesker? - Nej, selvfølgelig ikke. Kom nu.
- De har måske en hund. - Der er ingen hund.
Hvad laver du?
- Det er koldt. - Jeg kan ikke tro det her.
- Clementine! - Sådan.
Kom nu. Vandet er fint.
Ingen kommer her i aften. Tro mig.
Det er mørkt.
- Hvad er din kærestes navn? - Naomi, men vi er ikke rigtige...
- Jeg mener vi er... - Lige meget.
Fedt, nu kan jeg lede efter lys, tændstikker... og barskabet.
Åh, Gud.
Jeg synes vi skal gå. Telefonen virker ikke. Hvad?
Jeg syntes vi skal gå.
Hvorfor? Det er vores hus bare for i aften.
Vi er: "David og Ruth Laskin."
Hvem vil du være? Jeg foretrækker at være Ruth men jeg er fleksibel.
Hvad la...?
Alkohol!
- Er det okay med vin? - Jeg ved ikke.
Du valgte vin. Jeg finder soveværelset og skifter til noget mere... Ruth.
- Jeg er Ruth-løs lige nu. - Jeg skal virkelig til at gå.
Jeg skal nå dem jeg kørte med.
Så gå.
Det gjorde jeg.
Jeg troede at du måske var en tosse, men du var spændende.
- Jeg ville ønske at du blev. - Det ville jeg også - nu.
Jeg ville ønske jeg gjorde en masse ting.
Jeg ville ønske at jeg havde...
Jeg ville ønske at jeg var blevet. Det gør jeg.
- Da jeg kom nedenunder var du væk. - Jeg gik ud. Jeg gik ud af døren.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke, jeg var bange.
Det gik over min forstand. Jeg ved det ikke.
- Var du bange? - Ja.
Jeg troede at du vidste det om mig.
Jeg løb tilbage til lejren. For at flygte fra min ydmygelse, tror jeg.
- Var det noget jeg sagde? - Ja.
Du sagde: "Så gå"... med sådan en foragt.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Joely?
Hvad hvis du blev denne gang?
Jeg gik ud af døren. Der er ikke nogen hukommelse tilbage.
Kom tilbage og sig farvel i det mindste. Lad os lade som om vi havde en.
- Farvel, Joel. - Jeg elsker dig.
Mød mig i Montauk.
Jeg ødelagde ikke flyet. Flyet blev ødelagt. Jeg ødelagde ikke flyet.
Du styrede flyet med fjernbetjeningen, også styrtede det.
- Det blæste. - Du er skæv og du kører.
Potten får dig op igen.
Det er derfor jeg ryger det når jeg drikker. Det er videnskabeligt bevist.
- Skat, hold øje med vejen. - Jeg kan ikke se noget.
Jeg så du snakkede med en smuk en.
- Hun var sød. - Hvem var det?
Hun var... bare en pige.
Okay.
Jeg skal aflevere vognen.
Tak, Stan. Tak.
Vi snakkes.
Hallo!
- Du har mange ting der. - Ja, det er mine ting.
Du kommer altså ikke tilbage. Jeg ville heller ikke komme tilbage hvis jeg var dig.
- Sværger du at du ikke vidste det? - Jeg sværger.
- Så det var ikke dig der slettede? - Selvfølgelig ikke.
Og du mistænkte ikke engang at vi var sammen?
En gang, måske.
Jeg kom tilbage fra et job, du var ved hans bil. Jeg så jer snakke.
Så jeg vinkede til dig, og du fniste.
Hvordan så jeg ud?
Du så glad ud. Glad med en hemmelighed.
Og efter det?
Jeg så jer aldrig sammen igen. Jeg troede bare at det var fantasi.
Toget til Montauk afgår fra spor "B" alle om bord.
Jeg kan virkelig godt lide dig, Mary Svevo. Ved du det?
Tak.
Jeg skal bare hente min tandbørste.
Hvor er du, Clem? Jeg bekymret.
Jeg føler at du er sur på mig.
Og jeg ved ikke hvad jeg har gjort. Hvad har jeg gjort?
Jeg elsker dig så meget. Jeg vil gøre alt for at gøre dig lykkelig.
Fortæl mig hvad du vil have jeg skal gøre.
Hør jeg kommer forbi til morgen bare for at sikre mig at du er okay.
- Jeg havde det rigtig hyggeligt i går. - Hyggeligt?
Jeg havde den bedste aften i hele mit liv.
Det var bedre.
- Det er mærkeligt. - Til dr. Howard Mierzwiaks Patienter.
- Mit navn er Mary Svevo. "Vi har mødtes, men du husker mig ikke."
"Jeg arbejdede for et firma du til -
- at få dele af din hukommelse slettet."
- Jeg har siden besluttet at... - En form for reklamer eller noget.
For at gøre alt godt, sender jeg alles fil tilbage til dem.
Mit navn er Clementine Kruczynski. Jeg er her for at slette Joel Barish.
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke.
Han er kedelig. Er det grund nok til at slette nogen?
Jeg har på det sidste tænkt på hvordan jeg var før og hvordan jeg er nu.
Jeg er altid irriteret og jeg kan ikke lide mig selv længere.
Jeg kan ikke holde ud at se på ham. Det patetiske, undskyldende smil.
- Som en såret hundehvalp. - Hvad laver du?
Jeg laver ikke noget.
- Tager du pis på mig? - Nej!
- Du tager pis på mig. - Nej.
- Det gør du åbenbart. - Lad os lige tage det med ro og...
Forsvind, Patrick... Lad mig!
- Kan vi ikke tale om det? - Nej, skrid!
Joel Barish.
- Hej, Clementine. - Hej.
Rart at se dig.
Ja.
Godt uddannet. Jeg mener hun er klog, men ikke uddannet.
Jeg kunne ikke rigtig snakke med hende om bøger.
Hun er mere til blade.
Hendes ordforråd efterlader noget som begæres.
Nogen gange var jeg pinlig i offentligheden....
Fordi at hun udtalte bibliotek "biblotek"
Hej.
Se hvad jeg fandt.
Jeg tror hvis der er en forførende kvalitet hos Clementine.
Er det at hendes personlighed lover at tage dig ud af kedsomheden.
Du fik mig til at se mager ud.
Fantastisk brændende meteor vil bære dig -
- til en anden verden hvor tingene er spændende.
Men du lærer hurtigt at det i virkeligheden er et kompliceret kneb...
Undskyld at jeg råbte af dig.
Det er okay.
Joel, jeg kan virkelig lide dig. Jeg hader at jeg sagde onde ting om dig.
- Jeg slukker lige for den. - Det er kun fair.
Hvor er den rigtige Clementine? Det med håret er bare noget pis.
- Jeg kan virkelig godt lide dit hår. - Tak.
Er det en form for revolution at skifte hårfarve?
- Vil du have en drink? - Har du en whisky?
Nej, jeg syntes ikke at hendes sex er motiveret.
Jeg så det tydeligt den sidste nat vi var sammen.
Det var ikke sexet det var bare sørgeligt.
Undskyld, jeg troede at der var mere.
Den eneste måde Clementine tror hun kan få folk til at lide hende er at bolle dem...
... eller i det mindste friste med muligheden om at blive bollet foran dem.
Hun er så desperat og usikker -
- at hun før eller siden vil bolle alle.
- Det gør jeg ikke. - Jeg ville ikke tænke det om dig.
- Fordi det gør jeg ikke. - Jeg ved det.
- Det sårer mig virkelig at du sagde det. - Det må du undskylde.
Undskyld for alt det her. Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg er lidt forvirret. Jeg tror ikke at jeg kan være her.
- Farvel. - Farvel.
Rart at møde dig.
Hvilket tab at bruge så meget tid med en, -
- kun for at finde ud af at hun er en fremmede.
Vent.
- Hvad? - Jeg ved det ikke.
- Hvad vil du, Joel? - Jeg vil bare gerne have at du venter.
- Okay. - Virkelig?
Jeg er ikke noget koncept, Joel.
Jeg er bare en forvirret pige der søger fred i sindet.
Jeg kan ikke se noget jeg ikke kan lide ved dig.
Men det kommer du til.
Du ved at du vil komme til at tænke ting, -
- og jeg ville kede mig med dig og føle mig fanget.
Okay.
- Okay. - Okay.
Dansk oversættelse af: GreenDK & DBL