Він живий.
Він живий!
Он-де він!
Бийте знову!
Перемога!
О! Графе, це всього-лише ви.
Я вже почав втрачати віру, Вікторе.
Шкода, що ваш момент тріумфу зіпсований
маленькою дрібницею, як розкопування могил.
Так, так.
Хіба-що... Мені потрібно покинути це місце!
Куди ви збираєтеся тікати, Вікторе?
Ваші допитливі експерименти зробили вас
небажаним гостем в більшості цивілізованих країнах.
Я заберу його далеко. Дуже далеко. Де ніхто ніколи не знайде його.
О ні, Вікторе!
Настав час мені зайнятись ним.
Про що це ви?
Чому ж, ви думаєте, я привів вас сюди? Дав цей замок?
- Обладнав лабораторію? - Ви сказали...
- Ви, ви сказали, що вірите в мою роботу. - І я вірю.
Але тепер, коли це, як ви самі сказали,
тріумф... науки...
над Богом!
Він мусить тепер служити моїй меті.
Якій меті?
Мій Боже!
Я краще вб'ю себе, аніж стану допомагати такій меті!
Заспокойтеся! Ви не потрібні мені більше, Вікторе.
Мені потрібен тільки він.
Він - це ключ.
Я б ніколи не використовував його для такого зла.
Я би міг.
Крім того, мої наречені вимагають цього.
Ігоре, допоможи мені!
Ви були такі добрі до мене, докторе...
Турботливі, докторе.
Але. Він платить мені.
Тримайтесь подалі!
Ти не можеш мене вбити, Вікторе?
Я - вже мертвий.
Докторе Франкенштейне!
Дивіться! Він іде до вітряка! Швидше!
Спалити! Спалити!
Чому?
ЧОМУ?
Вампіри.
- Тікаємо! - Вампіри!
Батьку!
Рік потому. Париж.
Розшукується. Живим або мертвим. Ван Хелсінг. Нагорода 2000 франків.
Доброго вечора.
А ти великий. Тебе буде важко перетравити.
Не хотілося би бути тягарем.
Я загубив тебе у Лондоні.
Не зовсім, чорт забирай. Добряче мені дісталося.
Доктор Джекілл, вас розшукують Лицарі Святого Ордену...
Зараз ви розмовляєте з Містером Хайдом.
...за вбивство 12 чоловіків, 6 жінок, 4...
...дітей, 3 козлів і того місива, що я зробив з домашньої птиці.
Так, ти великий Ван Хелсінг?
А ти просто душевно хворий.
Всі ми маємо невеликі проблеми.
Мої настоятелі хотіли б, щоб я взяв тебе живим,
щоб можна було врятувати твою кращу половину.
Тримаю парі, в них це вийде.
Особисто я просто би прикінчив тебе на місці.
Зробимо як ти вирішиш.
Зрозуміло.
Ось... я... іду...!
Приготуйся!
Дзвін! Дзвін!
Тримаю парі, це неприємно.
Ох, Париж!
Іди-но сюди.
Думаю, тобі сподобається цей неперевершений краєвид звідси.
Приємно було познайомитися. Оревуар!
Ні-ні-ні!
Моя черга.
Спочивай з миром.
Ван Хелсінг!
Ти вбивця!
Ватикан. Рим.
Благословіть, Отче, бо я...
згрішив. Звичайно, я знаю. Ти це добре вмієш робити.
Ти розбив Вікно-Троянду.
Не будемо вдаватися в подробиці, але Містер Хайд його розбив.
ХIII століття. Вік більше 600 років.
Тебе б на тиждень в пекло за це.
Було б непогано перепочити.
Зрозумій мене правильно, твої результати поза всякими сумнівами...
...але твої методи притягують до себе забагато уваги.
Твоє обличчя на плакатах - ми цим незадоволені.
Ти думаєш, мені приємно, що мене шукають по всій Європі?
Чому б вам і Ордену не зробити що-небудь?
Тому що нас не існує.
Що ж, тоді мене також.
Коли ми знайшли тебе напівмертвого біля церкви,
нам стало зрозуміло, що тебе послали для виконання волі Господа.
- А сам Він не може? - Не богохульствуй!
Ти вже втратив пам'ять за розплату своїх гріхів у минулому.
Якщо ти хочеш повернути її,
я пропоную продовжити служити Ордену.
Без нас, світ зануриться у темряву.
Уряди та імперії приходять і відходять,
але ми, ми вже віками оберігаємо світ.
Ми остання віха захисту від зла.
Зла, про яке решта людства навіть не підозрює.
Для вас, вони просто монстри, яких потрібно знищити.
А я стою біля них, коли вони помирають.
і знову перетворюються в людей, якими колись були.
Для тебе, сину мій, це перевірка віри.
А зараз, нам потрібно, щоб ти вирушив на Схід.
На далеку частину Румунії.
На прокляту землю -
лігво нічних створінь,
під проводом графа Дракули.
- Дракули? - Так.
З таким супротивником ти ще не зустрічався.
Наша історія починається 450 років тому,
коли Трансильванський лицар Валерій Старший
пообіцяв Богу, що його сім'я ніколи не потрапить в рай,
доки не прожене Дракулу зі своїх земель.
Але в них нічого не вийшло.
І їх сім'я все зменшується.
Його нащадок, Борис Валеріус - король циган.
Він зник майже 12 місяців тому.
Його єдиний син - принц Велкан.
І його донька - принцеса Анна.
Якщо вони будуть убиті раніше Дракули,
дев'ять поколінь їх сім'ї
ніколи не стануть перед брамою Святого Петра.
Більше чотирьох століть,
ця сім'я захищає наш лівий фланг.
Вони віддали свої життя.
Ми не можемо дозволити потрапити їм до Чистилища.
Тому ви посилаєте мене у пекло?
Приблизно.
Валерій Старший залишив це тут 400 років тому.
Ми не знаємо його призначення.
Але він це зробив не просто так.
Напис з латини перекладається:
"В ім'я Господа, відкрий ці двері".
Тут є емблема.
Так, як і на твоєму перстні.
Думаю, в Трансильванії ти зможеш знайти відповідь, яку ти шукаєш.
Швидше, будь-ласка. Швидше.
Швидше, швидше, швидше!
Майже вийшло.
- Карл! - А-а, ось де ти!
Ти привіз Містера Хайда чи вбив його?
Хм, ти вбив його, так? Ось чому всі тут такі незадоволені.
Коли вони просять привести кого-небудь, вони не мають на увазі труп.
Ну що ж, ти не в настрої. Ходімо.
Є декілька речей, які повинні привести тебе до норми.
Будь-який дурень зможе зробити меч.
- Пробачте, Отче. - Ходімо, Карле.
Ось, візьми це.
Зв'язка часнику, свята вода,
срібний кіл, розп'яття.
Чому я не можу взяти таке?
Ти ж раніше ніколи не полював за вампірами, правда ж?
Вампіри, горгульї, відьмаки. Все те саме. Найкраще їх трохи підсмажити.
Ні-ні. Не зовсім. Вампір - не відьмак. Навіть моя бабця вбила б відьмака.
Ти ж ніколи не покидав межі монастиря,
звідки ти стільки знаєш про вампірів?
Я читаю.
А, ось щось новеньке.
Гліцерин 48.
Вибачте! Вибачте! Вибачте!
В ім'я Аллаха, що з тобою?
Та-ак. Багато людей заздрять мені.
А! Це мій останній винахід.
Працює на бензині. Стріляє чергами
з надзвичайною швидкістю.
Просто натисни на гачок і утримуй.
Я чув історії про Трансильванію.
Повір мені, тобі це знадобиться. Робота справжнього генія.
- Якщо ти сам не назвеш його геніальним. - Але я назвав.
Я безмежно талановитий.
Ти винайшов це?
Я над цим працюю більше 12 років. Це зтиснута магма Везувію
з чистим лугом пустелі Гобі.
- Дуже незвичайна річ. - Для чого вона?
Не знаю. Але думаю, обов'язково стане в пригоді.
Дванадцять років і ти не знаєш, для чого вона?
Я так не казав. Я сказав, не знаю для чого вона потрібна.
Воно повинне створювати джерело світла,
рівний за яскравості Сонцю.
Воно стане в пригоді тепер?
Гадки не маю. Ти можеш засліпити своїх ворогів.
Підсмажити стадо диких гну.
Використай свою уяву.
Ні, Карле, я використаю твою. Ось чому ти вирушаєш зі мною.
- Чорта з два! - Ти лаєшся.
Не забувай, ти ж - монах. Ти не повинен лаятись взагалі.
Взагалі-то я прислужник, тому можу лаятись скільки заманеться.
Прокляття!
Кардинал наказав оберігати мене живим.
- Якомога довше. - Але я - не воїн.
Ван Хелсінг! Я не хочу їхати у Трансильванію.
Ну, давай же! Дракула спустив тебе ж для чогось.
- Витягуй мене! Витягуй мене! - Воно застрягло!
- Ні, Анно! Він вб'є тебе! - Це мій брат отам!
Рубай мотузку! Рубай негайно!
Велкан!
Моя зброя! Знайдіть мою зброю!
Знайдіть зброю Велкана. Стріляти потрібно срібними кулями!
Анно, поквапся! Поквапся!
З дороги!
Анно! Обережно!
Тікайте!
Велкане...
Боже, поможи нам.
- То що ти пам'ятаєш? - Не зараз, Карле.
Має бути хоча б щось.
Пам'ятаю битву з римлянами в Масаді.
- Це був 73 рік нашої ери? - Ти спитав.
Що ми робимо тут?
Чому так потрібно знищити цього Дракулу будь-що?
- Бо він - син самого диявола. - Окрім цього.
Якщо ми вб'ємо його, всі створіння яких він створив теж загинуть.
- Окрім цього. - Ласкаво просимо до Трансильванії.
- І так завжди? - Майже.
Ви! Оберніться!
- Покажіть свої обличчя. - Для чого?
Тому що ми не довіряємо незнайомцям.
Незнайомці не затримуються тут надовго.
5 футів, 7 дюйми на 2 фути, 3 дюйми.
Джентльмени, зараз вас знезброять.
Можете спробувати.
Ви відмовляєтеся підкоритися нашим законам?
- Людські закони значать для мене мало. - Гаразд.
Вбити їх!
- Я прийшов допомогти тобі. - Мені не потрібна допомога.
Справді?
Всі по хатах!
Ховайте дітей!
- Залишайся тут! - Сам залишайся! Вони намагаються вбити мене.
- Марішко, вбий незнайомця. - Залюбки.
Тікайте!
Карле. Карле, ця штука не діє.
Спробуй влучити у їхні серця.
Це сонце.
Ван Хелсінг...
Подобається літати, Анно?
Привіт, Анно.
І мені приємно тебе бачити, Аліро.
Я щось зробила тобі у минулому житті?
Не бався зі мною, принцесо.
Я знаю, що причаїлося в твоєму хтивому серці.
Маю надію, у тебе є серце, Аліро. Тому, що одного дня я проткну кіл крізь нього.
Це має подіяти.
Свята вода!
Досить дражнити його, Марішко. Прикінчи його!
Як шкода. Так сумно.
Церква!
Тридцять років. Досконала витримка.
Привіт, Анно, моя люба.
Остання з Валеріусів.
Я відчуваю свіжу кров, яка тече по її венах.
Он вона наближається!
Я хочу першою вкусити!
- Він убив наречену! - Він убив Марішку!
Ти вбив Марішку!
- Ти вбив вампіра! - Хіба це не добре?
Вампіри вбивають, щоб вижити. Одну-дві людини на місяць.
Тепер, вони вбиватимуть для помсти.
- Ти завжди такий популярний? - Майже.
То, яке ім'я, мій сер, мені вибитити на вашому надгробному камені?
Його ім'я - Ван Хелсінг.
Твоя слава випереджує тебе.
Наступного разу тримайся ближче. Мертвою ти мені не потрібна.
Повинна вам сказати, ви сміливі.
Він перший, хто вбив вампіра за більш ніж 100 років.
Думаю за це можна випити.
Марішка!
Чому вони не можуть залишити нас у спокої?
Ми ніколи не вбиваємо більше ніж потрібно.
Можуть вони сказати те саме?
Хіба я не казав, як важливо було покінчити з Анною Валеріус,
до того, як вона знищить те, що ми намагаємось створити.
- Ми втратили Марішку! - Хазяїне...
Годі, мої любі. Не треба хвилюватися.
- Я знайду іншу наречену. - Що?
- Невже ми так мало означаємо для вас? - Хіба у вас немає серця.
Ні! Немає у мене серця. Я не відчуваю любові.
Не відчуваю страху.
Радості.
Смутку.
Я порожній.
І я буду жити вічно.
- Мій пане. - Не все так погано.
Я веду війну зі світом
і кожною живою душею у ньому.
Але незабаром, розпочнеться остання битва.
Треба дізнатись, хто наш новий гість.
Ти використаєш його як аперитив.
Ми занадто близькі до успіху, щоб зараз зупинити нас.
- Ні! - Останній експеримент провалився.
Будь ласка, скажи, що ти не спробуєш знову.
Моє серце не витримає, якщо він знову провалиться.
Ходіть.
Не бійтеся мене.
Всі бояться мене.
Але не мої наречені.
Ігоре!
Так, Хазяїне?
Чому ти так знущаєшся з нього?
Це моя робота.
Пам'ятай Ігоре, стався до інших так...
як вони зроблять це зі мною, Хазяїне.
Тепер іди,
всі ви! До замку Франкенштейна!
Так, так. Ми спробуємо знову.
- То як ви дістались сюди? - Морем.
- Справді? Морем? - Ну так.
- Адріатичним? - Так. - Де мені знайти Дракулу? - Так.
Він жив тут 4 століття тому.
Ніхто не знає, де він живе тепер.
Мій батько вивчав це полотно годинами,
намагаючись знайти лігво Дракули.
- Що ж, для цього ми прийшли? - Я можу допомогти вам.
- Ніхто не зможе допомогти мені. - Я можу спробувати.
Ти можеш загинути, у спробі, як і вся моя сім'я.
- Я можу зробити це сама. - Я помітив.
Вампіри напали вдень. Вони ніколи так не роблять.
Я не була готова. Такого більше не трапиться.
То чому ж вони напали вдень?
Напевне, хотіли напасти на мене зненацька.
Вони просто збожеволіли, знищуючи мою сім'ю.
- Чому? Чому зараз? - Ти ставиш забагато питань.
Зазвичай я ставлю два:
з ким ми маємо справу? І як його вбити?
Мій батько більшу частину свого життя присвятив пошуку відповіді, рік за роком.
Досліджував вежу, копирсався у сімейних архівах.
- Карле. Вежа. Почни там. - Добре.
Єдиний спосіб врятувати вашу сім'ю -
залишатись живою, доки Дракула не буде вбитий.
І хто ж вб'є його, якщо не я? Хто проявить сміливість, якщо не я?
Підеш одна - а чи впораєшся ти з його армією?
І ти не можеш бачити в темряві.
Вранці - ми полюватимемо.
Але зробимо це разом.
Хтось каже, що ти вбивця, містер Ван Хелсінг.
Інші, що ти святий. Хто насправді?
Є від обох, я думаю.
- Я обіцяла, що ти вип'єш. - Так, обіцяла.
Бар внизу в холі. Пригощайтеся.
Щодо мене, я збираюсь покінчити з цим раз і назавжди.
Мені шкода, що тобі доводиться нести цей тягар одній.
Навпаки, я б не хотіла, щоб було по-іншому.
І мені шкода, твого батька і брата.
Я побачу їх знову.
Ми, трансильванці, завжди бачимо в смерті переваги.
- У смерті є переваги? - Так. Але їх важко побачити.
І мені шкода, з приводу цього.
Ван Хелсінг!
Ван Хелсінг?
- Велкан? - Анно...
Боже мій, ти живий!
Ні! Анно, у мене всього одна мить.
- Але тут перевертень... - Слухай мене!
Я знаю таємницю Дракули. У нього є...
- Велкане? - Будь ласка.
Ні! Ні!
Тікай, Анно! Тікай!
Анно!
Анно!? Ти у нормі?
Анно!?
Чому тхне так, ніби тут була мокра собака?
Перевертень!
О, вірно. В такому випадку тобі потрібні срібні кулі.
Чудово зроблено!
Хто ж на кого полює?
Гарна нічка. Труна затісна для мене.
А от для тебе - буде в самий раз.
Який збіг.
Я бачу, перевертень тебе не вбив поки-що.
Не переймайся. Він над цим працює. Щось не здаєшся дуже схвильованим.
Я не несу небезпеки для нього. Я той хто прибирає за ним...
Якщо ти мене зрозумів.
- А не запізно, могили копати? - Ніколи не пізно копати могили.
Ніколи не знаєш, коли буде потрібна свіжа.
О, пробачте! Це в мене звичка.
Ні!
- З дороги! - Ні!
- Чому? - Ти мене задушиш!
Назвіть причину, чому я не повинен.
Не можу. Якщо люди дізнаються...
Він більше не твій брат, Анно!
- Ти знав? - Так.
До чи після того, як я завадила тобі вистрілити у нього?
- До. - І все-одно намагався вбити його!
Він - перевертень. Він вбиває людей!
Він нічого не може вдіяти. Це не його вина!
Знаю, але все-одно він буде вбивати.
Ти знаєш що таке прощення?
Так. Я часто прошу його.
Кажуть, у Дракули є ліки.
Якщо є шанс врятувати мого брата,
я його не проґавлю.
- Ні! Мені потрібно знайти Дракулу. - А мені мого брата.
Він віддав своє життя за мене.
Він - усе, що лишилось від моєї сім'ї.
Я ненавиджу Дракулу більше, ніж ти собі уявляєш.
Він відібрав у мене все, залишивши одну на цілому світі.
Ти маєш спогади про тих, кого ти колись любила і втратила.
Можливо це важче, ніж, коли у тебе взагалі немає спогадів.
Гаразд.
Будемо шукати твого брата.
- Ігоре. - Так, хазяїне.
- Як скоро ми будемо готові? - Скоро, хазяїне. Дуже скоро.
Важко без доброго доктора.
Але дверги, вони працюють добре, га?
Добре.
Для мене це все особисте - це стосується сім'ї і честі.
Для чого ти це робиш, свою роботу? Що отримуєш з того?
Не знаю. Можливо, самореалізація.
І що тобі це дало, коли дійшов так далеко?
Нічні жахи.
Перевертні линяють перед своєю першою повнею.
До того, як прокляття повністю поглине їх.
- Що це за місце? - Замок Франкенштейна.
Але він повинен бути порожнім.
Я не розумію.
Чоловік, який тут мешкав вбитий рік тому.
Розкрадач могил, крім всього іншого. - Рік тому.
Як раз після того, як зник твій батько?
Так. Він шукав Дракулу. Він йшов цим шляхом до моря.
Я ніколи не була біля моря.
Впевнена, воно прекрасне.
Перевертні занадто проблемні, під час своєї першої повні.
Так важко контролювати.
Я послав тебе з простим завданням:
дізнатись, хто такі наші нові гості.
А тобі закортіло трохи побазікати зі своєю сестрою.
Будь ласка, графе, не вплутуйте її. Вона не знає вашої таємниці.
А я скоро заберу її в могилу.
Не бажай собі смерті так швидко.
Я розраховую, що ти ще будеш корисний.
Я краще помру, ніж допомагатиму вам!
Не будь таким нудним. Усі, що так кажуть - помирають.
Крім того, цієї ночі, коли проб'є північ,
у тебе не залишиться вибору, аніж підкоритися мені.
Нагадує когось?
Батько?
Ні!
Він виявився безкорисним.
Але я сподіваюсь, з кров'ю перевертня у твоїх венах,
від тебе буде більше користі!
Можливо, я не зможу вбити вас, графе, але моя сестра зможе.
Ніколи! Ніколи! Ніколи!
- Дверги. - Дверги?
Слуги Дракули. Працьовиті, але небезпечні.
Якщо матимеш шанс вбити такого - зроби це.
Бо вони вб'ють тебе. - Зрозуміло.
Кажуть, вони використовують мого брата в якомусь експерименті.
Мій брат все ще бореться з хворобою всередині себе.
Все ще є надія.
Анно... Немає більше надії для твого брата.
Але ми все ще можемо захистити інших, вбивши Дракулу.
Почнемо!
Не затримуйтесь!
- Коли-небудь бачила таке? - Ні.
- Як ти вважаєш, що це? - Потомство.
Що?
- У нього три неперевершених жінки ось вже 400 років.
Вампіри - ходячі трупи.
Тому й не дивно, що їхні діти народжуються мертвими.
Напевно він намагається їх оживити.
Спочатку дами.
Дракула і його наречені вбивають тільки одного або двох людей на місяць.
А якщо він оживить усіх цих?
- Вмикай! - Так, хазяїне.
Що ти робиш?
Хочу поглянути, з чим ми маємо справу.
То ось, що виходить після схрещення вампірів.
Швидше!
Їм потрібно їсти. Навчіть їх полювати. Навчіть їх!
І моліть Диявола,
щоб цього разу вони залишились живими.
- Ось для цього я і прийшов. - Ні, зачекай!
Тепер, коли я звернув твою увагу...
А, так, оце цікаво.
Це не добре. Мушу попередити кого-небудь.
Я можу визначити характер людини за її серцебиттям.
Зазвичай, коли я поруч,
я можу просто танцювати під стукіт.
Дивно, що твоє таке спокійне.
Швидше!
Ми повинні зберігати повітря наелектризованим.
Пришвидшити генератори!
Ввімкнути динамо-машини!
Ми втрачаємо потужність!
Людини недостатньо.
Велкане.
Боже правий!
Їжте, мої дорогі! Їжте!
Спочивай з миром.
Привіт, Габріелю.
Ми мусимо зберегти потомство хазяїна!
Це твій срібний кіл?
Як давно це було? 300, 400 років.
Ти не пам'ятаєш, правда ж?
Якщо точніше, що я мушу пам'ятати?
Ти - великий Ван Хелсінг.
Навчений монахами і муллами, від Тібету до Станбулу.
Захищений самим Римом.
Але, як і я, переслідуваний всіма іншими.
Лицарі Святого Ордену все про тебе знають.
Не дивно, що ти знаєш про мене.
О, так, але є дещо більше за це.
У нас з тобою така історія, Габріелю.
Ти коли-небудь замислювався, чому тебе переслідують
такі жахливі страхіття?
Жахливі давні сцени битв.
Звідки ти мене знаєш?
- Велкане. - Анно.
Ні-ні! Не звільняй мене.
Не звільняй мене!
Ні! Ти не повинна! Ні! Ні! Зупинись!
Досить. Я заберу тебе звідси. Велкане, все добре. Я забиру тебе додому.
То як, ти хочеш, щоб я трішки освіжив твою пам'ять.
Декілька деталей з твого неприємного минулого.
Напевно, нам доведеться поговорити іншого разу.
Дозволь мені представитись знову.
Я - Граф Владислав Дракула.
Народжений у 1422.
Вбитий у 1462.
Допоможіть мені!
Я думаю, ми тут затримались.
Що трапилось?
Вони просто померли.
Як я можу віддячити тобі?
Але тобі не можна. Ти - монах.
Якщо чесно - я всього-лише прислужник.
Мені шкода, Хазяїне, ми пробуємо і пробуємо,
але, боюсь, що ми не такі розумні як доктор Франкенштейн.
Воістину.
Здається, добрий доктор забрав ключ до життя з собою в могилу.
Вистежи їх.
І вбий обох.
Срібний кіл? Розп'яття?
Ти думав, ми раніше не намагались?
Ми стріляли в нього, кололи, били.
Поливали святою водою, протикали кіл крізь серце,
а він все ще живий. Розумієш? Ніхто не знає, як вбити Дракулу.
А ви могли поділитися інформацією трохи раніше?
Не дивіться на мене так.
Ви мали рацію. Мені шкода.
Він більше не мій брат.
У вас є сім'я, містер Ван Хелсінг?
Не впевнений. Сподіваюсь колись дізнаюсь.
Ось чому я продовжую.
За те, що змушує вас продовжувати.
Абсент. Міцна штука.
Дивіться, щоб не потрапив вам на язик. Одразу вдарить в голо...
Вампіри.
Вампіри!
Тепер я пригадав.
Навіть людина чиста серцем і яка молиться кожну ніч,
може стати вовком, коли розцвіте вовча отрута
і яскраво світить місяць.
Чи забажати кров іншого, коли сонце сідає.
І його тіло починає літати.
Тут щось є.
І воно м'ясоїдне.
Що б воно не було - це людина.
Я б сказав, розмір ноги - 48. Вага - приблизно 360 фунтів.
8 з половиною фути і 9 дюймів зросту.
Він сильно шкутильгає на праву ногу, і...
у нього три мідних зуби.
Звідки ви знаєте, що у нього мідні зуби?
Він стоїть позаду. Ворушись!
О Боже! Чудовисько Франкенштейна.
Чудовисько? Це хто тут чудовисько?
Я не зробив нічого поганого.
А ви всі хочете вбити мене!
Чого ти хочеш?
Жити.
Ні!
- Ми повинні вбити його. - Зачекай.
Якщо ви цінуєте своє миття, і життя людства - ви вб'єте мене.
Ні.
Якщо Дракула знайде мене...
Я - ключ до машини мого батька.
Ключ до життя.
Життя дітей Дракули.
Він вже оживив їх минулої ночі.
Ті. Вони були лише від однієї нареченої.
З першого приплоду. І вони загинули як і минулого разу.
Тільки зі мною він зможе дати їм довге життя.
Є більше? Більше ніж ті?
Їх тисячі... Їх тисячі і більше.
- Ні. - Ти чув, що він сказав?
Моє життя, моя робота - знищувати зло.
Я відчуваю зло. Це створіння, ця людина, чим би він не був,
міг бути створений злом. Зло могло залишити на ньому своє клеймо -
але воно не володіє ним.
- Тому я не можу вбити його. - Я можу.
Ні, доки я тут!
Анно.
Ваша сім'я чотириста років намагається вбити Дракулу.
Можливо, це нещасне створіння допоможе нам знайти вихід.
О Боже, він нас бачив.
Тепер вони прийдуть за ним.
І ні ти, ні я не зможемо їм завадити.
Якщо я візьму його в Рим, там ми зможемо захистити його.
А потім картина ожила.
- Двоє створінь напали одне на одного. - Що це означає?
Не знаю.
Тепер послухай, Карле, щоб ти не робив, не витріщайся на нього.
Я витріщаюсь на нього. Це - людина?
Якщо чесно, то сім людей. Сім їх частин.
Знайшовши мене, ти прирік мене і все людство на загибель.
Немає нічого швидшого за трансильваньских коней.
Навіть перевертень їх не дожене. Все інше - на тобі.
- Відпусти мене. - Куди ти збираєшся йти?
Не знаю, чи дивився ти на себе у дзеркало,
але тобі буде важко загубитися у натовпі.
Ми не можемо дозволити, щоб істота загинула.
Врятуй його! Врятуй чудовисько!
Кілки.
Ні!
Карле!
О Боже мій!
Ти що там робиш?
- Карле! - Зрозуміло. Не відпускай!
Карле! Карле!
- Я можу допомогти! - Ти мене не вб'єш?
Тільки якщо не поквапишся.
Стрибаємо!
Велкан.
Велкане.
Анно...
Прости мені.
Я ще побачу тебе.
Ти вбив його. Ти вбив його!
Тепер ти знаєш, чому мене називають вбивцею.
О Боже мій.
Тебе вкусили.
Анно!
Анно.
Ван Хелсінг!
Стільки неприємностей для мого Хазяїна. Стільки неприємностей.
Що тобі потрібно?
Мій Хазяїн пропонує обмін.
Чудовисько на принцесу.
В публічному місці. Де багато людей.
Місце, де твоєму хазяїну не захочеться проявити свою іншу сторону.
Завтра вночі - ніч всіх святих.
Тут, в Будапешті, відбудеться дивовижний бал-маскарад.
- Ти у нормі? - Не треба.
Його вкусили.
Вкусив перевертень.
Тепер ти станеш тим, на кого так пристрасно полюєш.
Мені шкода.
Сподіваюсь, інші полюватимуть на тебе так само пристрасно.
Ну що ж, тут вони його не знайдуть.
Я впевнений, що це гріх.
Не хвилюйся. Бог пробачить нам. Нам потрібно врятувати Анну.
Як думаєш, капелюх не завеликий?
Карле, допоможи!
Ну, добре. Скільки заповідей ми можемо порушити за один день?
Хай там як, згідно книгам, ти не станеш перевертнем,
доки не зійде перший повний місяць. Ще дві ночі попереду.
Але навіть тоді ти ти зможеш протистояти
Дракулі, доки годинник не проб'є рівно північ.
Іншими словами, мені немає про що хвилюватися.
О Боже, ти повинен бути наляканим!
- Дякую тобі. - Пробач.
Ну що ж, ми маємо 48 годин, щоб знайти вихід.
Ти впевнений, що він не вибереться звідти?
Не зможе без допомоги покійників.
Як це воно - бути моєю маріонеткою?
Я не дозволю обміняти мене, графе.
А я й не хочу обмінювати тебе. І якщо я знаю Ван Хелсінга,
а я його знаю, він теж не збирається обмінюватись.
Ніхто з нас не заспокоїться, навіть якщо вона відбудеться.
А, он вони!
У мене від тебе по шкірі мурашки.
Це ще не все, що я можу зробити з твоєю шкірою.
Карле, мені потрібно, щоб ти дещо зробив.
І мені це не сподобається, правда ж?
Хіба ми не чудова пара?
- О Боже. - Я шукаю нову наречену, Анно.
Сильну і красиву.
Лише секунда болю і ми будемо разом назавжди.
У тебе серце не б'ється.
Можливо, його потрібно
знову розпалити.
Анно. Анно!
Отямся!
Габріелю.
О, Габріелю.
Ласкаво прошу до мого літнього палацу.
Хазяїне, Хазяїне! Дивіться, Хазяїне! Дивіться!
Ми знайшли його, Хазяїне. Ми знайшли його!
Ви, прокляті безсмертні!
Я помщуся вам!
І коли піду я долиною смертної тіні, не злякаюсь я зла.
Ви - прокляті скелети.
І прокляті душі! І горіти вам у пекельному вогні!
І тепер, коли все, як має бути,
леді і джентльмени, я вам дарую
Ван Хелсінга!
Біжімо!
Так!
А. Тепер я знаю для чого це. Тепер я знаю для чого це.
- Куди ви біжите? - Крізь вікно!
Карле, ти геній!
Геній з доступом до нестійких хімікатів.
Попрощайся зі своїми друзями.
Я знайду тебе! Я привезу тебе назад і звільню! Клянусь Богом!
- Я повинен врятувати його. - Ні, не повинен.
Чому?
Я зв'язався з Римом до цього, щоб повідомити про наше становище.
Що вони сказали?
Навіть якщо ти, якимось чином вб'єш Дракулу,
Рим наказав вбити Франкенштейна.
Він - не зло.
Так, але вони сказали, що він і не людина.
Вони з ним знайомі? Говорили з ним? Хто вони, щоб судити?
Вони наказують тобі знищити його, щоб
він ніколи не зміг нашкодити людству.
А я? Ти сказав їм, ким я стану?
Вони сказали тобі, як вбити мене?
Під яким кутом кіл повинен ввійти в моє серце!
Ні!
Точну кількість срібла в кожній кулі?
- Досить! - Ні, я не сказав про тебе!
Пробач.
Починається.
Вони, напевне, забрали все обладнання в лігво Дракули.
Чорт-зна де воно.
Ще є час. Дракула зможе оживити своїх дітей тільки після заходу сонця.
Воно заходить через дві години. Ми шукали його понад 400 років!
Так. Але мене не було з вами ці 400 років, правда ж?
Добре, Карле. Що тобі відомо?
Що граф Дракула був сином Валерія Старшого.
- Сином твого пращура. - Всі це знають. Що ще?
Добре, згідно цього малюнку,
все почалось, коли Дракула був вбитий.
Ти знаєш хто його вбив?
Ні-ні, тут не сказано. Є тільки натяк на Ліву руку Господа.
І в 1462 році, коли Дракула помер,
він уклав угоду з Дияволом.
І отримав нове життя.
Але єдиний спосіб підтримувати життя, пити кров.
- Пробачте, ви дозволите мені продовжити. - Пробач.
А ваш пращур, породивший це пекельне створіння,
відправився в Рим, просити прощення. Ось коли була укладена нова угода.
Він повинен був вбити Дракулу в обмін на вічне спасіння всієї сім'ї.
По прямій спадаючій лінії, всіх до тебе.
Але він не зміг цього зробити.
Яким би диявольським не був Дракула, він не зміг вбити свого власного сина.
Тому, він ув'язнив його у льодової фортеці,
відправив крізь двері, які не мали зворотнього шляху.
- А потім Диявол дав йому крила. - Так.
- Зрозуміло. І де ці двері? - Не знаю.
Але ваш предок, який не зміг вбити свого сина, залишив підказки,
щоб майбутні покоління зробили це за нього.
Ось, що шукав тут мій батько. Підказки до місцезнаходження дверей.
Двері.
Звичайно ж.
Ви сказали, що ваш батько годинами роздивлявся
цей малюнок, намагаючись знайти лігво Дракули
Думаю, ви мали рацію. Думаю, це - двері. Він просто не знав як їх відчинити.
Дивіться, напис латиною.
Можливо, вона діє, як і малюнок у вежі.
Якби це були двері, мій батько вже б давно їх відчинив.
Не можу прочитати до кінця. Не вистачає фрагменту.
- У твого батька не було цього. - Звідки це у тебе?
Карле, закінчуй.
Іменем Господа, відчини ці двері.
Дзеркало.
Дракула не віддзеркалюється.
Але чому?
Можливо, можливо для Дракули це зовсім не дзеркало.
Холодно. І падає сніг.
Побачимося з іншого боку.
Будь обережним.
Замок Дракули.
У нас є план? Він не повинен бути подібним на
план Веллінгтона при Ватерлоо, але повинен бути.
Ми хочемо зупинити Дракулу.
І вбити все, що стане у нас на шляху.
Розкажете, як все пройшло.
Дякую що хоч забрали мене з морозу. Але це все не добре.
Нам варто поспішати.
- То, це все...? - Так.
- І всередині них... - Так.
Ігор зроби це. Ігор зроби те.
Як ви знайшли... Це неможливо!
- Будь ласка, не вбивайте мене! - Чому ж ні?
Ну, я...
Мій Хазяїн прокинувся.
- Існують ліки. - Що?
Дракула. У нього є ліки, які знімають прокляття перевертня.
Іди. Знайди ліки! Врятуй себе.
Пішли. Ви чули його? Давайте знайдемо їх.
- Зачекай. Для чого Дракулі ліки. - Мені байдуже.
А мені ні.
Чому воно йому потрібне? Чому?
Тому що, єдине, що може вбити його - це перевертень.
Малюнок. Ось, що він означав.
Але Дракула використовує перевертнів у своїх цілях віками.
Так, але якщо один з них повстане, йому будуть потрібні ліки,
щоб зцілити його, і зробити людиною перш, ніж він вб'є його.
- Ти візьмеш цих двох і відведеш до ліків. - Ні я не піду.
Так, я піду.
Ось план: коли годинник почне бити
північ ти зможеш вбити Дракулу.
Нам потрібно тільки дати тобі ліки до останнього удару.
Ти що хворий? Що це за план?
Якщо тільки запідозрите, що він водить вас колами
відріжте йому один з пальців.
- Я відріжу що-небудь. - Вежа он-там.
- Там ліки. - А де знаходиться інша вежа?
Дай-но мені.
Вона там, ми обладнали у ній лабораторію. Хіба я брехав би вам?
Ні, якщо ти хочеш жити.
Так. Якщо ви не зцілите мене до 12 удару до півночі.
- Не думаю, що я зможу. - Ти повинен.
Пішли.
Мені не подобається цей план.
Вибору у нас немає. Просто не помирай.
Ти все ще не розумієш. Не важливо, що
трапиться зі мною. Потрібно врятувати мою сім'ю.
Якщо ви запізнитесь, тікайте.
Не запізнюйтесь.
Тепер ідіть. Ідіть. Ідіть
Йдіть геть від мене, породження пекла!
На що ти скаржишся? Ти для цього і був створений.
Щоб довести, що Бог не єдиний, хто може створювати життя.
І тепер ти мусиш дати це життя моїм дітям.
Піднімайте!
Ось воно.
Я піду першою.
Карле!
Залишайтесь стільки, скільки хочете.
Ви думали, що зможете обдурити Ігора? Ігор обдурив вас.
- Вперед. Візьми його. - Сама і бери.
Я дечого навчився. Ніколи першим не пхати руки у в'язкі речовини.
- Я вас налякала? - Ні.
Тоді може мені спробувати ще?
В'язкий матеріал. Що я тобі казав?
Хапай його! Хапай його!
Гаряче! Гаряче! Гаряче! Гаряче! Гаряче! Гаряче!
- Пішли! Пішли! - Так-так.
Потрібно віднести його Ван Хелсінгу! Ходімо!
Ти нікуди не підеш, доки я тобі цього не дозволю.
Давай біжи, Карле!
Ходи-но сюди. Я дозволю тобі піти, коли ти будеш мертвою.
О Боже мій.
Що ти робиш? Ти повинен шукати ліки!
- Мої друзі шукають їх за мене. - Друзі?
Так. Хочеш мати одного?
Не можу послабити гвинти. Зараз буде боляче.
Я вже звик до болю.
Це значить, що ти живий.
Дай мені життя!
Ще один заряд і мої діти будуть жити.
Вже майже все, мій друже!
- Допоможи мені! - Але ти повинен померти.
Я хочу жити.
Ну добре!
Будь щасливою, знаючи, що я буду оплакувати твоє мертве тіло.
Тримайся!
Я тебе звільню!
Ти запізнився, мій друже.
Мої діти живі.
Тоді єдиний спосіб вбити їх - вбити тебе.
Правильно.
Хай буде так.
Один.
Ні. Цього не може бути.
Ми обидва частина великої гри, Габріелю.
Але ми не повинні бути по різних сторонах барикад.
Іди! Іди й допоможи Ван Хелсінгу!
- Зараз же! - Дякую тобі.
О Боже мій.
Анно! Мені потрібна допомога!
Поквапся!
Кидай його мені, Карле!
Так!
Тебе використовують, Габріелю, як і мене.
Але я втік. То можеш і ти.
Анно, любове моя,
твоя кров збереже мене красивою.
Що ти думаєш про це?
Я думаю, якщо ти збираєшся вбити когось - то вбивай, а не базікай!
Ти хіба не розумієш?
Ми можемо бути, ми можемо бути друзями. Партнерами!
Братами по зброї!
А я не казав, що це ти вбив мене?
Це має бути таким тягарем, таким прокляттям,
бути Лівою рукою Бога.
Все, що я хочу - жити, Габріелю,
продовжувати свій рід,
і можливо повернути мій перстень.
Не бійся, Габріелю. Не бійся.
Я поверну тобі твоє життя, твою пам'ять.
Деякі речі краще хай будуть забуті.
В ім'я Господа!
Боже пробач мені.
Вона мертва.
Дай їй вічний спокій, Господи.
І нехай вічне світло сяє над її душею і душами інших.
Переклад: GreyKnightNemo
для HURTOM.COM
Синхронізація: greyknightnemo
Редагування: w2958l