Lep-leptiri lepeću i skakuću.
Ptičica peva nam pesmicu tu.
Sunovrat se budi, čio i žut.
Veseli se sad u cvatu sve cveće
došlo je, došlo proleće.
NAJMANJI PATULJAK
Brbljive veverice pevaju sve
zovu da i mi pridružimo se
za pesmu je proleće najveselije
došlo je, došlo proleće.
U šumi sa zečevima igramo se celi dan...
Žao mi je, no moram reći da ovaj film nećete gledati.
No ovaj koji hoćete vrlo je neprijatan.
Želite li film o veselom malom patuljku,
zacelo još ima puno mesta u dvorani 2.
No volite li priče o mudroj i prilično zgodnoj siročadi,
sumnjivim požarima, pijavicama-mesožderkama,
italijanskoj hrani i tajnim organizacijama,
ostanite dok iznova prelazim
svaki od tegobnih koraka dece Bodlerovih.
Ime mi je Lemoni SnAjkt
a tužna mi je dužnost dokumentovati tu priču.
Violet Bodler, najstarija,
beše međ' najboljim 14-godišnjim izumiteljima sveta.
Oni koji su je poznavali znali su da nešto izumljuje
kad bi dugu kosu vezala vrpcom.
U svetu napuštenih stvari i odbačenih materijala,
Violet je znala da uvek postoji nešto
što može oblikovati u svaku spravu za svaku priliku.
A za njene pronalaske nije bilo boljeg ispitivača od njenog brata.
Klaus Bodler, srednje dete,
obožavao je knjige.
Ili, bolje reći, ono što je iz knjiga naučio.
Bodlerovi, roditelji, u vili su imali ogromnu knjižnicu,
ispunjenu hiljadama knjiga o gotovoj svakoj temi.
Klausu ništa nije bilo draže
nego provesti poslepodne puneći glavu njihovim sadržajem.
I sve što bi pročitao, on bi zapamtio.
PUZAVCI IZ DUBINA
Sani, najmlađu, zanimalo je nešto drugo.
Volela je gristi i imala četiri oštra zuba.
Malo toga Sani nije uživala gristi.
Sani beše u dobi kad se zbori
nerazgovetno.
Na primer...
Što znači:
"Tajanstvena spodoba izranja iz magle."
Ili možda...
"Zašto bankar g. Po gaca peskom
da bi nas pronašao na plaži?"
Deco... Moram vas izvestiti
...o vrlo nesrećnom događaju.
Mnogo mi je žao. Požar vam je uništio
roditelje i dom.
Ako ste ikad izgubili nekoga vrlo važnog,
onda vam je poznat taj osećaj.
A ako niste,
ne možete ni zamisliti.
Niko ne zna tačan uzrok požara u Bodlerovih.
Kolege i ja istražili smo što smo bolje mogli.
Doznali smo tek da je požar potaknut izdaleka
lomljenjem i konvergencijom svetla.
I u tren oka cela je vila bila u plamenu.
Tajanstveno kao i sam izvor vatre,
pred očima dece otkrivali su se i druge misterije.
Svaka porodica ima tajne, neotvorena vrata.
No kako je Klaus sad shvatio,
i najmanje bi mu otkriće zavrtelo glavu pitanjima.
Kakav je to teleskop skriven u ladici očeva stola?
Hoće li se otkriti još tajni o životu roditelja?
Pitanja za koja se pobojao da nikad neće imati odgovore.
I tek tako,
deca Bodlerovih postanu siročad Bodlerovih.
Pokušao sam vas upozoriti.
Evo sjajne prilAjk da odete iz kina,
sobe ili aviona gde već prikazuju ovaj film.
Još nije prekasno za film s veselim patuljkom.
Da, pođite sa mnom.
Kao upravniku Poreske uprave
i izvršitelju oporuke,
zakonska mi je obveza čuvati vaš novac do punoletnosti
i staviti vas pod starateljstvo najbližeg rođaka.
Zato vas vodim da živite s dragim grofom Olafom,
koji živi tu u gradu, tek 37 ulica dalje.
Mislim da "najbliži" ne znači baš to.
Ne znamo grofa Olafa. - Jasno da znate.
On vam je treći rođak u četvrtom kolenu
ili četvrti rođak u trećem kolenu.
Udaren u glavu.
Po zanimanju je glumac. Uzbudljivo, zar ne?
Smatrajte se srećnima.
Takva velikodušnost retka je u glumaca.
Evo nas, vaš novi dom.
Ljupko, zar ne?
Zdravo.
Zacelo Bodlerovi.
Zdravo.
Žalim zbog nesreće,
ali veselim se vašem dolasku.
Ja sam sudinica Štraus.
Ja sam Violet, a ovo su moj brat Klaus i sestra Sani.
Po, Poreska uprava.
Kako ste? - Krasno.
Kuća vam je divna. - Hvala.
Nemojte se ustručavati. Svratite kad želite.
Da svratimo? - Ne živite s grofom Olafom?
Živim s... grofom? Ne!
On mi je sused.
Spavajmo vani.
Napred, uljezi!
Nemamo celi dan. Uđite.
Ma... Zdravo, zdravo, zdravo.
Ja sam vaš voljeni grof Olaf.
I dobrodošli u moj ljupki dom.
Tu pronađite utehu u pernato mekoj toplini...
njene utrobe.
Ili, kako bi u drevno doba rekli Grci,
"Siročadis engajbo nešto, nešto, nešto."
Muzika jača do vrhunca.
Završavam na levoj nozi i zauzimam pozu Fose.
Nije baš kako sam hteo, ali vam je jasno.
Milena...
VlOLET-KLAUS-ŠTA GOD.
...Violet...
Enchanté.
Drago mi je.
A ovo je zacelo Klaus.
Mladi Klaus.
Levi ti je profil bolji.
A...
...šta je ovo?
Ja sam Sani.
Oprosti, ne govorim majmunski.
Banana...
Nisam majmunica!
Sani nam je sestra.
Bogme ste mračna ekipa.
Čemu mračnjaštvo?
Poginuli su nam roditelji.
A, da, jasno. Baš jako, jako grozno.
Dajte da to ponovim.
Molim opet šlagvort. Hitro, dok mi je još na pameti.
Roditelji su nam... poginuli?
Da.
Koji šmokljan!
G. Po.
Podići ću ovu siročad
kao da su stvarno željeni.
I premda biste vi to nazvali bremenom, žrtvom,
ljuto se varate. I sramite se.
I sama pomisao!
Svejedno, gde da potpišem za bogat... Ovaj... dečicu?
Službeno niste staratelj
do saslušanja u četvrtak.
A šta ću s njima dotad?
Molim?
Mislim... Vi vežbate?
Dobro izgledate. Zdravo.
Najbolje da se vratim u banku.
Nećete ostati na pićencu?
Čaša porta? Sanka?
Pa... - Onda drugi put.
Deco, ako šta zatreba... - Sve je k'o bog!
Ako ima pitanja...
Shvatam da moj skromni domak
nije gizdav poput vile Bodlerovih,
no uskoro ću doći do velikog novca
i držim da će biti...
..jako dražestan kad završim.
Da razgledamo?
Ovo je dnevna soba.
Kuhinja.
Znam šta mislite,
"Ovde treba malo nežnosti i ljubavi."
Cepljeni ste protiv tetanusa, tifusa, malarije?
Ovo je soba za zabavu iliti rusvaj.
Strop se može srediti brzo.
Ne bojite se visine?
Zamislite. Majmun koji se boji visine.
Moje kazalište... Ovuda...
Šta je gore?
Toranj...
...u koji nikad ne smete ući...
...ni pod kojim okolnostima.
A tu ćete spavati, ako bude vremena. 'Noć.
Ali još sja sunce. - "Ali još sja sunce..."
Možda niste primetili,
no prvi su dojmovi često posve krivi.
Recimo, kad se rodila Sani, Klaus je uopste nije voleo.
No kad joj je bilo šest nedelja, već su bili nerazdvojni.
To znači hvatanje i grickanje bez kraja i konca.
Međutim, u slučaju grofa Olafa...
Siročići!
...bili su tačni.
Svakoga jutra grof Olaf naredio bi Bodlerovima
da obave niz groznih poslova.
Potom bi odšepurio u svoju tajanstvenu sobu u tornju.
I premda situacija već bje' grozna,
biće još i gora.
...kadi punoj leda u Baji
i shvatim da su mi te pametne cure ukrale bubreg.
Ne!
Zamislite moje iznenađenje.
Siročići, ovo je moja glumačka družina.
Glumačka družino, siročići. - Ne deluju bogato.
Ružni mali ljudi.
Zašto u kuhinji ne spremate večeru?
Večeru?
Francuska reč za večernji obrok.
Na poleđini. Okreni.
172. SPREMl SLASNU VEČERU.
Večeraćemo u osam u blagovaonici.
Očekujemo potpunu tišinu dok traje proba naše predstave.
Još nikad nismo spremali večeru.
I već je 7.30. - 8:00!
Dakle testenina.
Počnimo s podelom uloga.
Dakle... ko će igrati
...najzgodnijeg grofa na svetu?
Biste li vi?
Pa dobro.
Pasta puttanesca. Na italijanskom to znači "vrlo malo sastojaka".
Sjajno.
Sani, pomozi.
Odmah.
Treba nam posuda. - Nema.
I cedilo. - Nema.
Hvala.
Nema ne čemu..
I tava.
Ovaj mali komad rado zovem "Električna stolica".
Mislim da biste je možda trebali uključiti.
lma li koga?!
Cedilo. Super.
Sani, posuda!
Voila.
Sani, to nije posuda
nego pljuvačnica.
Pljuvačnica? Misliš...
Dvaput ćemo je oprati.
Onda?
Dobro je. Baš je dobro.
Vreme!
Vratimo se u pretpovesno doba
kad su zemljom vladali dinosaurusi.
Siročad Bodlerovih na informacije!
Šta hoćeš?
Poslužena je večera.
Puttanesca.
Šta si mi rekla? - Testenina... Puttanesca.
A goveđa pečenka? - Goveđa pečenka?
Goveđa. Da. Goveđa pečenka.
Švedski izraz za pečenu govedinu.
Niste nam rekli da želite pečenu govedinu.
Svet je prepun očajnih siročića
koji bi rado preplivali okean
samo da bi ih zasenila moja vlastita dostignuća.
No briga me za njih.
Odlučio sam otvoriti srce
vama dvoma, mila deco,
i vašemu ogavnom primatu.
Zauzvrat tražim samo da činite sve čega se setim
dok uživam u ogromnom bogatstvu vaših roditelja.
Ne. - Ti mali...
Odbij, papagajska rugobo!
Ugrisću više!
Ne rugaj mi se!
E, jesi lud.
Vreme je, deco, da se naučite poštovanju.
Spusti je!
Čudovište!
Svi ste videli. okliznuo se.
Nećeš dobiti ni centa dok Violet ne navrši 18.
Ma nemoj!
ko kaže? - Zakon. Proveri.
Smesta ćemo zbog toga nazvati g. Poa.
Je li?
Jako ste me razočarali, deco.
Gde smo ono stali?
Jesi li dobro? - Nisam.
Šta radiš?
ldem. - Kamo?
kuci.
Ovo nam je sada dom.
Ovo nije dom.
Dom je gde te roditelji uveče stavljaju u krevet,
uče voziti bicikl
ili gde su u komi tvoga prvog dana škole.
Ovo nije dom.
Kako su nam to mogli učiniti?
Zli ljudi. - Ne oni. Mama i tata.
Klaus! - Violet, i ti to misliš.
Kako su samo mogli? Nisu za nas imali plan?
Pa možda jesu.
Baš tako izgleda.
Sećaš se kad su mama i tata otputovali u Evropu?
Mislili smo da su nas napustili jer nisu pisali.
Njihovo se pismo zagubilo u pošti.
Kako smo se grizli što smo loše mislili o njima.
Ovo je isto.
Nije. - Zašto?
Jer nisu u Evropi. Neće se vratiti.
Hoće li više ikad išta podsećati na dom?
"Utočište" znači
"malo, sigurno mesto u nevoljnome svetu".
Poput oaze u pustinji, otoka u olujnom moru.
Bodlerovi su uživali u večeri u vlastitom utočištu.
Vidim.
No u srcima su znali da je vani nevoljni svet.
Svet koji, nažalost, mogu opisati dve kobne reči:
Starateljstvo odobreno.
POTVRDA O STARATELJSTVU
Hvala, časni sude. Lepo je s vama poslovati.
Deco, razmišljao sam o našoj situaciji
i shvatio da sam bio pomalo... suzdržan.
Što u ovom slučaju znači...
Čisto zlo.
..strog ali pošten.
No sad kad smo porodica, mogu se iskupiti za to.
Mogu biti vrhunski tata.
Znam. Stanimo i počastimo se.
Sok. Sok. Banana.
ko te šljivi.
Kopčam.
POSLEDNJA PRlLlKA
Violet.
Gde su brave?
ZAKON O NASLEĐlVANJU
ldem na bezazlenu vožnju u prirodi
s dečicom koju volim.
Sat je tačan?
Šta je to?
Mislim da je vozni red.
"lznenađenje od kivija i lubenice". To mi je najdraže.
Brzo!
Uzeo je ključeve. - Pokušaj sve.
Brbljive veverice pevaju sve...
Grofe Olafe? Po...
Zovem zbog vašega pitanja o nasledstvu.
G. Po, hvala Bogu! - ko je to?
Violet. U grofovu smo autu.
Gde je grof Olaf?
Nije tu, ali... - Sami vozite auto?
Ne, auto je na pruzi a dolazi voz.
Žalim, ništa ne čujem. Vozim pokraj voza.
Udariće nas voz!
Tačno, da. Ne čujem zbog voza!
Nazvaću kada dođem u banku. Zbogom!
Klause, čitao si knjige o vozovima.
Šta sad?
VOZOVl LOKOMOTlVA.
VOZOVl, PRUGE I SKRETNlCE.
Skretnica.
Onde!
Predaleko je. - Nije.
Mora postojati nešto čime ćemo je povući.
Tu nema ničega. - Nečega mora biti.
Sani, odgrizi patuljku glavu.
Rado!
Brzo, vrati.
Dobro.
Neću te požurivati...
Lep hitac. - Hvala. Vuci.
Dragi g. Po.
Možemo li razgovarati kao razboriti ljudi?
Žalim. Dati deci poput Sani da voze auto
nije roditeljski.
Pokušao nas je ubiti. - Nemoj preterivati.
Nije u brzini.
Smem li na kratko...
...biti nasamo s dečicom?
Zbogom, klinci. Bilo je zabavno.
Srediću vas. Naći ću ja vas gde god pošli.
Totalno ste pokojni.
Vodite ih, g. Po,
pre nego totalno ne pošizim.
Pobediti netalentovanijeg nitkova možda se ne čini teškim
za troje domišljate siročadi.
No hitajući novome domu,
deca su uživala u pobedi.
Nije bilo jasno šta ih očekuje,
no s opreznim su optimizmom držali
da će im novi staratelj biti bolji od zadnjega.
Ili da ih barem neće hteti spljoštiti vozom.
Znate li kakav je naučnik?
Ne. Sređivao sam stvari za vas.
Nisam imao vremena pričati.
O, ajme meni.
Pogledaj se. Ti si zacelo Violet.
Sećaš me se?
Sumnjam, bila si tek malena beba.
I Klaus... nikad se nismo upoznali. Kako s...
Čvrsta li stiska. Poput burmanskog pitona.
I Sani, mala Sani.
Tako si nalik na milu majčicu.
Puno hvala, g. Po, prepustite sve meni.
Možda da uđem... - O, svakako!
Pomozite da izvadim glistu iz utrobe lepljive boe.
Deco, zapamtite,
kad god me zatrebate, možete do mene telefonom ili faksom.
Ugodan dan.
E, jesmo ga se rešili. Uđite.
Nemamo puno vremena, a moramo se spremati.
Spremati?
Rekli ste "spremati"? - O, da. Spremiti svu tu opremu.
Potom bitne stvari poput odeće.
Moramo i obeležiti sve zmije koje vodimo.
Kamo?
Nisam spomenuo da idemo u Peru? - Ne.
Da, idemo u Peru. Sutra ujutro. Uzbudljivo, ne?
Ovuda do dvorane s gmizavcima.
Dobrodošli u moj skromni dom.
Znate li, deco, išta o zmijama?
Samo ono što sam pročitao u knjigama.
Ne baš.
Pa imamo stvar ili dve kojih nema u knjigama.
Staviću malog u krevet
i predstaviti vam svoje prijatelje.
Ovamo...
Dvoglava naočarka! - Dobro zapažaš.
Mužjak ili ženka?
Pojma ti nemam, a nije pristojno pitati.
A ovde je tibetanska krastača s trećim okom.
Nikako ne prestaje pevati.
A sada morate videti moje najnovije otkriće.
lz Tanzanije. Jedinstvena. Neverovatno ubojita guja.
Moj pomoćnik Gustav i ja možda smo je jedini videli.
Oprostite, zaglavila mi se vrpca.
Samo da je namestim...
Eto.
Dakle...
...gde sam stao?
A, da. Napad neverovatno ubojite guje.
Ma ne brini, malena. Sve je u redu.
Nikako ti ne može nauditi. Evo...
Neverovatno ubojita guja nikako joj ne može nauditi?
Ne, ne, ne.
Mlakonja.
Jedan od najsrdačnijih stvorova životinjskog carstva.
Pogrešno ime.
Prozvao sam je tako da napakostim uštogljenima
u Herpetološkom društvu.
Striče Monti, zašto idemo u Peru?
Baš sam se jutros pitao:
"Kako ćemo svi zajedno iz grada?"
Onda pomislih: "Peru." U Peruu ima zmija, zar ne?
Ali zašto idemo iz grada?
Violet, znaš li da se zmije više boje tebe nego ti njih?
Malo ko zna.
U opasnosti, zmija se povlači
na mirno, sigurno i daleko mesto.
Utočište. Gde se oseća izvan opasnosti.
Zato Peru.
Taj teleskop. Takav sam video u tatinoj...
Posle će biti vremena za ćaskanje.
No sad mi trebaju izumiteljica,
čitatelj i grickalica.
Znate takve?
Moji zubi su vam na raspolaganju.
Petunijo, šta sam ti za ovo rekao?
Misli da sam stablo.
Mislim da znam tu pesmu, svirali su je mama i tata.
Pa svakako. I ja sam je svirao svojoj deci.
lmali ste decu? - O, da.
I ženu i dom.
Do požara. - Požara?
Možda bolje od svih znam što prolazite.
No biće sve dobro.
Bićemo među onima koji nas shvataju,
koji su nam nalik.
Ljudima koji cene jedinstvenu decu koja znaju čitati, izumljivati i...
...gristi.
Striče Monti, zašto činiš sve to za nas?
Zar to ne čini svaka porodica?
"I tako su deca Bodlerovih pošla u Peru
na divne pustolovine
s novim divnim starateljem.
Kraj."
Očajnički želim nakucati ove reči.
Dao bih sve da priča završava ovde.
Ali nije moje da ispredam srećne svršetke ako ih nema,
nego da izveštavam o stvarnim događajima
u životu nesrećne dece Bodlerovih.
I koliko god me bolelo,
moram priznati da su nevolje tek počele.
I to s dva muzička tona.
Zdravo.
Tražim doktora Montgomerija Montgomerija.
Ja sam Stefano, Italijan,
i došao sam dati sve da pomognem u istraživanju.
Kao i da pomognem i posmatram.
Ti si grof Olaf.
Ma zašto to govoriš?
Nikada nisam upoznao nikakvog grofa Olafa,
ali...
...i da jesam, uveren sam da bi izgledao i zvučao posve drukčije.
Ti si Olaf i nećemo te pustiti unutra.
Možda da ipak iznova razmotrite svoju teoriju.
Svejedno, zato nikad nemojte trčati s nečim ovakvim...
Mudre reči, g. Stefano.
Ajme, uhvatili ste me dok popujem.
Blaženi bili što stižete u tako kratkom roku.
Nipošto...
Moj pomoćnik, Gustav, je oboleo i javio da neće doći.
A dao bi sve da sada može biti ovde.
Hvala Bogu da ste bili slobodni.
Vaš sam poklonik, ako smem izražavati divljenje.
Vaš je rad duboko uticao na moje istraživanje
morske zmije u akvarijumu zaliva Monterej.
Vrlo divlja životinja. - Možda da...
Ugrizla me 43... 700 puta.
Uglavnom za lice. Većinom je rekonstruisano.
Sjajno su to obavili,
premda su brkovi malo ukoso.
Nemoguće da padaš na to.
Mogu li mi deca pomoći s prtljagom?
Leva mi je strana neurološki malo slabija.
Ma jasno. Deco... - Striče Monti...
Molim, ne budimo nepristojni prema gostu. Hajde...
Šta li smera? - Ne znam.
Jasno, ne postoji pogodan trenutak za dolazak nitkova.
No Olafov tajming,
baš kad je dr. Montgomeri deci mogao otkriti tajnu,
Klaus gotovo da nije mogao podneti.
Slušaj.
Montijev teleskop. Isti sam video u tatinom stolu.
Klause, to je tek slučajnost.
Ne. Sve se događa s razlogom.
Deca će nam jako pomoći pri istraživanju u Peruu.
lmate li iskustva s decom?
Meni su deca čudna i strana.
Osobno to nisam ni bio.
Znam da su važan deo ekosastava.
Neće nas pustiti nasamo s Montijem.
Preostaje poruka. - To prepusti meni.
Hranio sam murinu...
i, jasno, postao previše samopouzdan.
I samo je to potrebno. I dovoljno je jednom.
Samo jednom.
U ustima sam imao usoljenu ribicu i ponudio je.
Ekipa National Geographica
sve je to snimala.
Mnogi to ne znaju kad je reč o murini,
ali čovek pomisli kako ne može biti vrlo jaka.
Jasno, nekom snagom raspolaže,
ali uvući u pećinu ljudsko lice?
Ipak, da skratim, kesonska bolest, plastične operacije...
No da, koliko osobno znam, Peru je predivan.
Plaže... ljudi...
Labavi starateljski zakoni.
VARALlCA.
Labavi starateljski zakoni?
Zar sam to rekao?
Vražji neurotoksini.
Stefano, imate divan pripovedački dar.
Je li, deco?
Biste li mi pomuzli Petuniju?
Petuniju? Pomusti...
Gde sam ono... Mogu li...
Jasno, mogu pokušati.
Zvali su me "Stari MacDonald" u labosu za mužnju
jer bih ih celi dan muzao.
No teško je pronaći ta mala vimena.
Dakle, uzmite je,
pa počnite bez mene.
Ne znam jesam li uzeo opremu za mužnji.
Pogledaću.
Još gleda?
Da.
Ne gledaj me. Pravi se da pričaš s Klausom.
OK.
Primio sam poruku. Ne brinite, znam.
Znaš? - Da.
Murina nikad ne bi pojela soljenu ribu. Preslano.
Videli ste kako pogledava torbu
sa zmijskim otrovima?
Deco, imali ste pravo. Stefano je varalica.
Da.
Uhoda Herpetološkog društva,
želi ukrasti ubojitu guju.
Ne...
Kvrapcu! Sve gotovo,
a tako sam se veselio mužnji.
Nije li vreme za krevet?
Svakako.
Sutra se rano budimo, deco.
ldemo.
Laku noć.
A ako vas noću obuzme nemir, deco,
ja sam malo niže u hodniku i imam vrlo lak san.
Zapravo jedva da uopste spavam.
lmaš li propusnicu?
Nisam ni mislio.
Petunijo, tako ćeš mi nedostajati.
Baš si mila cura.
Tako lepa.
Jesi, bogme jesi.
O, jesi, jesi.
Neobična je to stvar, smrt voljene osobe.
Striče Monti?
Kao da se u mraku uspinješ stubištem u spavaću sobu
i misliš da postoji jedna stuba više nego što postoji.
Noga ti propadne kroz zrak
i usledi mučan trenutak mračna iznenađenja.
Striče Monti?
Deca nisu samo tugovala za stricem,
nego i za krhkom nadom da su ponovo pronašla dom.
Nadom koja se, zahvaljujući pokvarenom glumcu, polagano rušila u bezdan.
dragi prijatelj-predani herpetolog- voljeni otac.
Doista osećam trunak odgovornosti zbog tragedije.
Trebao sam ga upozoriti da je neverovatno ubojita guja
najotrovnija zmija u ekosastavu.
Ja to znam jer ja sam je otkrio.
Molim?! - lstražitelju?
Veliki kavez otvoren, zmije nema, mrtav čovek.
Mislim, ko me zbog ovog probudio u devet ujutro?
Svakako ugriz zmije. U to nema sumnje.
Nema sumnje. Hvala, doktore.
Neverovatno ubojita guja nije ga mogla ubiti.
To je najsrdačnije stvorenje na svetu.
Da preskočim papirologiju?
Biće najbolje. Klinci su prošli tešku gungulu.
Pitam se je li sad uopste pametno menjati planove.
Sutra smo trebali poći u Peru, a karte se ne mogu vratiti.
Doktore, šta vi mislite?
Možda je to jedina prilika da se smire.
Ja ću to srediti.
lz razgovora s očevicima,
evo što sam doznao o nakani najmlađe Bodlerice.
Hrabra Sani krenula je odavde i čvrsto i odlučno prišla
neverovatno ubojitoj guji.
Ne, on je grof Olaf, a taj doktor je sukrivac.
Pokušao nas je ubiti vozom.
Ma odakle čoveku voz? - Odakle meni voz?
Dosta gluposti.
G. Stefano nimalo nije nalik na grofa Olafa.
ko je taj neverovatno zgodni grof Olaf o kojem pričaju?
On je stari staratelj koji je krivo prosudio.
A tetovaža? Grof je na članku imao tetovirano oko.
Sve za klince.
Eto, čisto k'o suza.
On je glumac, prekrio ga je šminkom.
Doktore, pomozite da decu otpratim do vozila.
Ne, g. Po!
U jednoj su se stvari svi očevici složili.
Zvuk koji su začuli bio je tako strašan i iznenadan...
...da ih progoni do dana današnjeg.
Kvragu! Bio je to tako dobar lik.
Ptičica peva nam pesmicu tu...
Budite uvereni
da vlasti žestoko progone g. Stephana,
od njegova bezobrvnog čela do netetoviranog članka.
Italijanski nitkov.
Premda i dalje u kandžama nesposobna bankara,
Bodlerovi su slavili grofovo raskrinkavanje,
brzajući ledenom površinom jezera Lahrimoze.
No Klaus ni o čemu nije mislio površno.
Znao je da nešto stoji iza njihova puta
premda mu jedini trag beše teleskop,
spoznaja o još jednom požaru i dve reči na papiru...
Teta Žozefina?
Nikad čula.
Nije li ti čudno što nam niko od rođaka nije u rodu?
Teta Žozefina?
Bodlerovi?
Jeste li to vi? - Jesmo.
O, dobro.
Uđite. Uđite. Orkan Herman samo što nije stigao.
O, Violet, gle kolika si.
Uđite, hitro, deco.
Šta? - Šta je?
Ne tako brzo.
Spotaknućete se o otirač...
...i ostati bez glave.
Znači brzo,
ali ne odveć brzo. Dobro?
Oprostite što je tu tako hladno.
Ponekad zna biti tako hladno da to ne mogu podneti.
A da uključim radijator, teto Žozefina?
O, ne, nikad to ne činim. Bojim se da će eksplodirati.
Moram zamoliti da ne koristite nijednu kvaku.
Samo gurnite drvo na vratima i otvoriće se.
Zašto?
Bojim se da će kvake prsnuti u milion komada
i da će mi jedan dospeti u oko.
Neko je bio u ludom gradu.
"Delmo" nije reč.
Vidim da ću je morati naučiti govoriti kako treba.
Gramatika je najveća radost života. Slažete li se?
Svakako. - Obožavam gramatiku.
Ona je gradonačelnica ludoga grada.
Fina vruća supa.
Zapravo hladna od krastavaca.
Nikad ne kuvam ništa vruće, može se zapaliti šporet.
Gde ti je brat? - U kuhinji.
Šta radiš? - Ubrusi.
Ovde su. Odmakni se od frizidera da te ne zgnječi.
Dobro.
Želite li pogledati neke slAjk?
Oprezno, da se ne porežete na papir.
Ovo je Ajk?
Zar nije bio zgodan?
Gle što si sve radila, teto Žozefina.
Krotila si lavove?
Bila sam vrlo pustolovna dok je Ajk bio živ.
Stric Monti? Poznavala si ga?
Ne, na toj slici nisam dobro ispala.
Čekaj...
To su naši roditelji? - To je bio neki klub?
Zašto svi imate teleskope?
Ne sviđa mi se kako sam ispala na toj slici.
Ajk je poginuo u požaru?
Ne, ne, ne, budalasto dete.
Pojele su ga pijavice.
Dođite, pokazaću vam.
Pazite na luster.
Padne li, probošće vas.
Ajk i ja istražili smo svaku uvalu i dragu Lahrimoza,
od Loše luke
pa sve do Paklene pećine, onde daleko.
A pokraj one hridine napale su pijavice.
Lahrimozke pijavice imaju šest redova vrlo oštrih zuba
i vrlo oštar nos.
Slepe su, ali na daljinu namirišu hranu na čoveku.
Namirišu li hranu, počeće se rojiti.
Rekoh mu: "Pričekaj još sat pri odlaska u vodu."
Ali...
...čekao je samo 45 minuta i...
Oprostite, deco.
To tamo je privatno. Bila je to Ajkova soba.
O, Bože, mrzim ovo mesto.
Pa, teto Žozefina,
jesi li kad pomislila da se možda preseliš?
Možda ti bude bolje makneš li se od jezera Lahrimoze.
Nikada,
baš nikada, nikada ne bih mogla prodati ovu kuću.
Užasno se bojim agenata nekretnina.
Postoje dve vrste straha:
razumni i nerazumni.
Bojati se agenta nekretnina nerazuman je strah.
Loš trenutak?
Moramo je izbaviti iz kuće.
Pazite se avokada. Koštica se može zaglaviti u grlu.
I pazite se kola. Mogu se osloboditi i pregaziti nas.
Sve je u redu, teto.
Gospodine grome bogovski Bože!
Zar je kuga? - Ne, sve sam ja kriv.
Tako mi je žao što sam naleteo na vašu sestru.
Teto Žozefina, ovo je... - Baš ste prave lepotice.
Pogotovo vi.
Teto Žozefina...
No da se predstavim. - Ja i Klaus ćemo ga predstaviti!
Klaus i ja...
Nije važno. - Nije važno?
Šališ se!
Možda su to tek naklapanja stručnjaka ribolovca,
no gramatika je meni
najvažnija na svetu.
Je li?
Toliko je očajna?
U njoj je sva bit. Cela stvar.
Bez gramatAjk
celi ljuti okršaj mog'o bi poć' s vragom.
Bogme znate s rečima.
Mogu je okrenut' i dobro natrljat'!
Jasno, to bi ovisilo posve o vama, gospo.
Kapetan Mutni
na usluzi.
Laže. On je grof Olaf.
Onaj grozni čovek na kojeg ste me upozorili?
Gde? ko? - Pred vama!
Ama gde?! - lza kapetana Mutnog?
Sad ću mu ja pokazat'! Šamar amo, šamar tamo, sine!
Kapetan Mutni jest grof Olaf!
Neću to više trpeti.
Opaka deca!
Zašto si to učinio ovome jadniku?
Tako mi je žao. Oprostite.
To će ujutro boleti.
O, nije važno, neka ga.
Još je dečak, tek prerast'o OshKosh B'Gosh.
Imam s tim posla otkako mi nogu odgrizoše.
Lahrimoške pijavice.
Zašto nisam pričekao da prođe puni sat?
Zašto?!
I meni su muža odnele. - Ma dajte nemojte!
Ma stvarno.
Vražje me pijavice osudile da celi život skakućem!
Doduše dobijem dobra parkirna mesta,
no ko da voli čoveka bez noge i lica k'o kokošja rit?
Sam sam k'o galeb na hridi, curo.
O, kapetane Mutni.
Biste li večeras došli do mene na večeru?
Ne!
A, ne, ne znam baš.
Mog'o bih izgrebati pod ovim svojim klinom.
Postaviću novine.
Molim vas, deca će spremiti puttanescu.
lsto što sam jeo pre nego su mi odneli nogu!
Ajme meni. Deco, povesću kapetana Mutnog kuci.
A vi ostanite kupovati za večeru bez puttanesce.
Ali... - "Ali" nije rečenica, Klause.
Teto Žozefina.
Niste za to platili.
Današnji klinci.
ZNA Ll KO DA lDEŠ OVAMO?
Teto Žozefina?
Jesi li tu?
Teto Jo?
Jesi li tu?
Teto Žozefina?
O, ne...
Zakasnili smo.
Šta piše? - Oproštajna poruka.
"Violet, Klause i Sani, kad ovo budete čitali, mome životu će biti kraj.
Srce će mi biti hladno kao Ajk. Sudba mi je nepodnosiva."
"Nepodnosiva"? - Nastavi.
"Znam da vi deco ne znate šta je tužan život udovič..."
"Udovičtva"? - Nije važno. Nastavi.
"...ni što je dovelo do tog očajnok čina."
Očajnog!
Zašto proveravaš pravopis?
Najveća joj je radost bila gramatika. Zašto greši?
Da se spremaš skočiti kroz prozor, i ti bi grešio.
"Ovako sam puno srećnija.
Kao poslednju volju, puštam vas na brigu kapetanu Mutnom,
ljubaznom i časnom čoveku."
To je njegov plan.
Naterao je da to piše i izbacio.
KRlPTOGRAFlJA I Vl ŠlFRE.
DEŠlFRANTl I. SV. RATA.
To nije oproštajno pismo, to je poruka!
Treba stajati "biti", a ne "piti".
"Nepodnosiva"...
PAKLENA
PAKLENA ŠPlLJA.
Pa sve do Paklene pećine, tamo daleko.
Nije mrtva. Skriva se.
Paklena pećina?
Sani!
POŽAR!
lstraživao je požare.
Klause, moramo poći.
Odmakni se od frizidera. - Molim?
Ako padne, zgnječiće te.
Nemoguće...
Je li prošlo?
Violet, bolje počni vezati kosu.
Violet, imaš ideju?
Donesi mi aparat za gašenje.
Zašto?
Moramo tamo prebaciti sidro.
Šta? - Samo mi pomogni.
Na "tri" lomimo gredu.
Lomimo?
Samo nas ona drži. - Tačno.
Jesi li dovoljno čvrsto vezala kosu? - Na "tri".
Jedan.
Dva.
Tri.
Čekaj.
Stani, Sani. Sad!
Šta sad?
Živa je. Moramo do predstavnika vlasti.
Ne. - Molim?
Neće slušati. Nikad ne slušaju.
Olaf... nikad neće prestati. Sami je moramo pronaći.
Hej, klinci. Ovde kapetan Mutni, vaš staratelj.
Ostanite gde ste jeste, pa ćemo stići kuda ćete.
Jesi li čitao koju knjigu o jedrenju?
Klaus je pročitao 15 knjiga o jedrenju,
dve o meteorologiji.
No jedno je činiti nešto u teoriji,
a drugo u praksi.
Što ih je moglo pripremiti za prelaz do Paklene pećine
na milost besnog i tmurnog jezera.
No kad je oluja prošla i voda se smirila,
Bodlerove obuzme lagani osećaj uspeha.
Redak trenutak radosti u njihovom inače jadnom životu.
NA PRODAJU
Uspeli su.
I ako njihova Starateljka nije mogla spasiti njih,
onda će oni spasiti starateljku.
Teto Žozefina?
Jesi li tu?
Teto Žozefina!
O, deco. Uspeli ste.
Dešifrovali ste moju poruku.
Drago nam je da si dobro. - Bilo je grozno.
Grof Olaf me prisilio da napišem oporuku
i gotovo sam umrla dodajući gramatičke greške.
Doneli ste namirnice?
Pa sad smo oluju prošli! - Pa onda?
Kako ćemo ovde živeti bez jela?
Da živimo u pećini? - Moraš se vratiti s nama.
Ostavila si nas kapetanu Mutnom. Ti si dokaz da je to laž.
Ne, odveć je opasno. Jako mi je žao.
Trebala bi se brinuti za nas.
Nećemo više o tome.
Znaš, teto Žozefina, Paklena pećina se prodaje.
Pa?
Uskoro će je ljudi dolaziti pogledati.
A neki od tih ljudi agenti su nekretnina.
Teto Žozefina, šta ovo znači?
Gde ste to našli? - U Ajkovoj sobi.
Požari...
Zašto je istraživao požare?
Svi smo ih istraživali. Stric Monti, Ajk i...
Naši roditelji.
Oni su bili vođe.
Deco, na svetu ima dobrih
i loših ljudi.
Onih koji podmeću požare i oni koji ih gase.
ko to čini? - Olaf?
Već sam previše rekla. Vaši roditelji su znali, i eto.
Naši roditelji? Šta su rekli?
Nismo smeli iz pećine.
Nije prekasno da se vratimo. Rizikovaću s agentima.
Teto Žozefina. Šta su rekli naši roditelji?
Umrećemo.
Šta?
Pijavice!
Dobro što niko od nas dugo nije jeo.
Pokušaj opet.
Teto Žozefina!
U čamcu je pukotina!
Klause, šta ćemo?
Jedu čamac!
Tonemo, tonemo, tonemo!
Klause, molim te, veslaj. - Propali smo, propali.
Teto Žozefina, to ne pomaže.
Eno čamca! Ovamo! Ovamo!
No koliko god neugodne larimoške pijavice bile,
iz magle je stizalo nešto kudikamo neugodnije.
Falili ste mi, ruljo.
Čini se da bi vam dobro došla pomoć.
To će tebi trebati kad se vratimo.
Teta će svima reći.
Ja ću u zatvor, a vi ćete srećno živeti sa starateljkom,
izumljujući, čitajući i oštreći majmunske zube.
Pobjeda hrabrosti i plemenitosti.
Zli svet postaće mesto vesela sklada.
Svi će pevati, plesati i kikotati kao najmanji patuljak.
Sretan svršetak. To ste imali na pameti?
Jer sumnjam da će iko poverovati mrtvoj ženi.
Nećeš je ni taknuti. Svima će reći šta je bilo.
Nikome ništa neću reći.
Ne bacajte me pijavicama. Uzmite bogatstvo. Uzmite i decu.
Molim vas.
Dobrodošli. Vrući kesten...
Otputovaću, obojiti kosu, promeniti ime.
A šta s nama? - Tiho, dete. Odrasli razgovaraju.
Valjda vas onda ne moram ubiti.
No s onim trikom kod prozora
niste baš bila osoba od poverenja.
Ipak...
...mogao bih pokazati malo milosti.
"Bili"...
Molim?
Rekli ste "bila". Gramatički krivo. Trebali ste reći:
"Niste baš bili osoba od poverenja."
Hvala vam što ste me ispravili.
Nema na čemu.
Ne! Teto Žozefina!
Ne možeš u...
Skoči!
Valjda vam je jasno.
Teto Žozefina.
Učinili smo sve što smo mogli.
Svi samo mirno.
Deco?
Jeste li to vi? - G. Po!
Mi se... - Utapamo.
Spasio sam ga! Spasio sam dečaka od pijavica!
Natrag u dubine, prstasti vrazi!
Danas nećete proždreti dečakovu glavu.
Grofe Olafe? Šta vi radite ovde?
G. Po, molim vas.
Grofe Olafe, šta radite ovde?
Znam, znam, nisam smeo doći.
No čuvši da su deca u opasnosti, morao sam.
Premda nisam sposoban biti im staratelj.
Čini se da sam se prevario u vama.
Ne!
Pokazali ste se kao izuzetno sposoban staratelj.
Bio bih nemaran kad vam odmah ne bih dao starateljstvo.
Da nije vas... - I ne govorite!
Ne mogu podneti pomisao da izgubim moja mala blaga.
Čak i pomisao na ogromno nasledstvo bila bi podsetnik na bol srca moga.
Ne morate brinuti.
Bogatstvo ne biste dobili
da im se šta dogodi. - Molim?
Izuzimajući, jasno, krvne srodnAjk i bračne parove.
Stvarno?
G. Po, je sam li vam spomenuo našu novu predstavu?
ČUDESNI PIR
Kritičar.
Kritičar!
Plašt... - Nemoj mi laskati.
Šta smera? Zašto smo u predstavi?
Ovo mu je rekvizit. Piše, ako se dvoje venča,
imaju pravo na sav novac onoga drugoga.
Novac ne možeš dobiti oženivši se mnome u predstavi.
Ne mogu? Zaverenici!
"Cezar mora umreti..."
Da bi bio valjan, brak mora proglasiti
mesni sudac. Tako piše.
Sudijo Štraus, spremni za svoj debi?
Ma pogledaj... Violet, kako si lepa.
Ti nevesta, ja sudinica. ko je mladoženja?
Ne, ne shvatate. Predstava je stvarna.
Da!
Mora biti stvarno. Zato sam vas odabrao.
Svim je drugim glumcima nedostajalo...
Kako ono?
Kose? - Ruku?
Verodostojnosti.
Upamtite,
morate izgovoriti reči baš kao na pravom venčanju.
Lovci na talente traže nekoga vaše dobi.
Sve ovisi o ovome.
Zašto ste mi to morali reći?
O, Bože! - Na šminku!
Uživajte. Prigrlite tremu.
Ovo je suludo. Violet ima 14 godina, ne može se udati.
Može uz dopuštenje staratelja. A ko je to?
O, da. Ja!
Proveri, knjiški crve.
Da. Jednom kad kažeš "da" i potpišeš venčani list,
stvarno ćeš biti moja voljena nevesta.
Kuvaćeš, čistiti, masirati mi žuljeve
i štucati mi debele žute nožne nokte.
Hej, brak nije izlet. Moraš na njemu raditi.
Nikad neću reći "da". Nikad.
Mislim da bi mogla...
...pogledaš li tamo gore.
Pustite je! - Rado. Pusti je.
Ne! - Pričekaj.
Ne kažeš li "da"
ili ako išta poremeti predstavu,
progovoriću u ovo, i ode beba,
kolevka i sve.
Kako si mogao? Još je mala.
O, Violet.
Tebi je 14.
Već bi trebala znati da ne možeš imati sve što želiš.
Želiš sretan život? Krov nad glavom?
Mesto koje ćeš zvati svojim i sav taj džez?
A šta je s onim što ja želim?
Želim ogromno bogatstvo
i prestanak svih istraga protiv mene.
Pomoći ćeš mi da dobijem šta želim...
...večeras.
Publika me čeka.
Dame i gospodo, molim da zaplješćete nastavcima.
"Čudesnome piru"!
Nećeš to učiniti.
Moram. - Ne!
Uvek postoji nešto. Uvek ima nešto.
Ne, ovaj put nema.
Ali... - Devo, ti si.
Hajde, Klause.
Kreni!
Miči grbu, devo. Nastupaš.
Ništa na svetu neće odvojiti grofa od neveste.
Ništa na svetu.
Ništa.
Divna li dana za venčanje.
Bar da je zgodni grof ovde da zatraži svoju nevestu.
Hrabrom grofu bujne kose
nema premca.
Šta bi učinila Violet?
Zadržala ga hrabra bitka.
Uvek ima nešto. Uvek postoji nešto.
Tihi ćelavi udvarač oteo je nevestinu ljubav.
Jao. Mladoženja je hulja.
I ni blizu zgodan kao grof.
Bar da se dogodi čudo.
Da zgodni grof dođe i spasi...
Kako posve nečudesno ovo venčanje će biti.
Ali čekaj.
Šta je to?
To je grof u žirokopteru.
Nisam znao da imaju tolika sredstva.
Bogme jest. Dolazim oženiti se svojom nevestom.
A vi, gospodine, jesam li vas iznenadio?
Oprez: idući prizor mogao bi biti krvav.
Odlazi, nitkove!
Ćelavi zavodniče!
Evo ti ovo. I ovo.
Može malo niže?
Neka započne venčanje.
Ne gledaj dole.
Uzimaš li,...
...grofe Olafe, ovu ženu za zakonitu suprugu
u bolesti i zdravlju, dok vas smrt ne rastavi?
Do smrti...
...svakako da.
Uzimaš li, Violet Bodler, ovoga... grofa Olafa
za zakonita supruga
u bolesti i zdravlju, dok vas smrt ne rastavi?
sudinico Štraus...
Da.
Ne zaslužuje ga. - Ne.
To mislite? - Ne, ne zaslužuje.
Ostalo je samo da sretan par
potpiše venčani list i savez će biti...
služben...
...i zakonit.
Sani, gde je ključ? Ključ brave.
Oko.
Desnom rukom molim.
Deco, nažalost, moram vas izvestiti
o vrlo nesrećnom događaju.
Jako mi je žao. Požar vam je uništio roditelje
i dom.
Te se stvari ne dogode tek tako.
Daj, daj!
Iza tebe!
Gle što sam učinio tvom malenom domu.
Svršimo s tim.
Šefe?
Šta je? Malko sam zauzet.
Imamo problem. - Gde si?
Pogledaj gore.
I tu je kraj predstave! - Nije predstava.
Grof bi ubio Sani da se nisam udala.
Koješta.
Slušajte!
Ženio se mnome samo zbog bogatstva Bodlerovih.
Ne, to je istina.
Violet i ja smo doista presrećno venčani
budući da smo...
...venčani u službenom obredu
uz zavete pred pravom-pravcatom sudinicom.
Bože, šta sam učinila?
Oprostite, nisam znala!
Prvi poslovni potez:
dati usvojiti preostala dva derišta odvojeno,
na dva suprotna kraja sveta.
Deca su nametljiva kada su zajedno.
Neopisivi nitkove!
Uhapsite ga!
Zašto?
Jer je pohlepno čudovište! - Hajde.
Ja čudovište?
Ja čudovište?!
Ti si čudovište.
Daj. Daj.
Deca su ti pokušavala reći, ali nisi slušao.
Niko nikad ne sluša decu.
Mislite da ste nedužni?
Vi ste sukrivci.
Ovaj list kaže da je bogatstvo sada moje.
Daj!
I tu ništa ne možete!
Šta misliš? Odveć sotonski?
Daj povratnu informaciju.
Hej, brak nije izlet.
I usput, grozan si glumac.
Slušajte...
Budimo razboriti.
Učinite li mi nešto, samo se spuštate na moj nivo.
Da ne spominjem da dajete grozan primer deci.
Kriv.
S užitkom mogu reći da je grof Olaf
uhapšen za zločine prebrojne da se navedu.
A pre doživotne robije
morao je, po sudijskoj naredbi,
svaku tegobu koju je priuštio deci.
Van! Van!
O, ne...
Bodlerovi su pobedili.
Ta reč znači "raskrinkati okrutnog i netalentovanog palikuću
i rešili misteriju požara Bodlerovih".
Bar da je pravda tako milostiva.
Grof Olaf je nestao kada je porota njemu ravnih poništila presudu.
Što se tiče Bodlerovih, nije jasno šta ih je čekalo.
No jedno su znali
ulazeći opet u auto g. Poa:
krenuli su dalje.
Ne brinite, deco.
Vlasti će zacelo vrlo brzo uhvatiti grofa Olafa.
Više nikad nećemo imati posla s tim jezivim čovekom.
Pre nego odemo,
možda ima vremena da poslednji put stanemo.
"Violet, Klaus i Sani". Naslovljeno je na nas.
Pogledaj marke.
Bilo je u Engleskoj,...
...Rimu, Keniji i na Islandu.
Ne znam ni odakle su ove. - Od koga je?
G. i gđa Bodler.
Mame i tate.
Pismo.
Koje nikad nije stiglo.
"Najdraža deco,
jako nam nedostajete otkako putujemo.
Izvesni događaji sile nas da produžimo putovanje.
Jednog dana, kad budete stariji,
doznaćete za naše prijatelje
i opasnosti.
Ponekad se svet čini nesrdačnim i opakim.
No verujte, na njemu je puno više dobra nego zla.
Samo treba dovoljno odlučno potražiti.
I ono što se možda činilo kao niz nesrećnih događaja
možda su u biti prvi koraci puta.
Nadamo se da ćete uskoro biti u našem zagrljaju.
No ako pismo stigne pre nas,
znajte da vas volimo.
Ponosni smo što znamo da ćete, bez obzira šta bilo,
čuvati jedni druge obzirno, hrabro
i nesebično, kao i uvek.
Jedno upamtite, mili, i nikad ne zaboravite:
gde god mi bili, sve dok imate jedni druge,
imate porodicu i imate dom.
Vole vas vaši roditelji."
Predavanje baklje obred je koji ima mnoge oblAjk.
Možda je najnepoznatiji i najviše iznenađujući
prenošenje teleskopa.
Dragi čitaoče, ima ljudi na svetu koji ne znaju za jad,
uživaju u veselim filmovima o cvrkutavim pticama i hihotavim patuljcima.
NIZ NESREĆNIH DOGAĐAJA 1. POGLAVLJE
Neki znaju da uvek valja rešiti neku misteriju.
Uživaju istraživati i zapisivati važne dokaze.
No ova priča nije o takvim ljudima.
Ovo je priča o Bodlerovima.
A oni su ljudi koji znaju da uvek postoji nešto.
Nešto što treba izumiti, nešto što treba pročitati,
nešto što treba ugristi i nešto što treba učiniti
da se načini utočište, kako god maleno bilo.
I zbog toga razloga s veseljem mogu reći
da su Bodlerovi zacelo imali veliku sreću.