-Den dömde ville inte ha nån frukost. -Det ser ju gott ut.
Är han klar, Matthews?
Jag tror han tar en sista chans att få vara ifred en stund, sir.
Ursäkta mig, mr Bush. Jag fick ett dåligt ägg.
-Värre finns inte. -Tack för att ni stöttade mig.
Jag kan inte tänka mig någon... Ursäkta.
Lycka till, kapten.
Du tycker väl att det är fel tid att gifta sig.
Enligt min mening är det alltid fel att gifta sig. Men det är ju krig...
-Du tycker att jag har bråttom. -Det har ni haft förr.
Det brukar sluta väl.
Hennes tillgivenhet är otvetydig. Hon blir en kärleksfull och lojal hustru.
-Däremot kanske inte uppenbart en... -Kaptenshustru.
Ni hinner fortfarande tänka om.
Hon har fått mitt ord.
Med denna ring gör jag dig till min fru.
Med min kropp ska jag dyrka dig-
-och alla mina ägodelar skänker jag dig.
Härmed är de tu man och hustru-
-i Herrens, Sonens och Den helige andens namn. Amen.
Kyss henne då.
Tack, William.
Hedersvakt, tre hurrarop för kommendörkaptenen och hans hustru.
Och ett hurra för att ge dem tur!
Sätt tillbaka era huggare och greppa draglinorna.
Sträck och iväg!
Jag är så lycklig!
Horry!
Bromsa nu, sir!
Ett tack till er män, från mig och mrs Hornblower.
De lär ha bra öl här, Matthews.
Tack, sir. Vi ska skåla för er lycka.
-Hon var med på amiralens slup. -Det har jag aldrig hört förr.
Den här dagen har jag drömt om sen jag var liten flicka.
Det har varit... precis som jag hoppats.
Din mor tycks också ha trevligt.
-Vårmor, Horatio. -Just det,vårmor.
Tror du att alla dagar blir lika underbara som den här?
Hoppas kan man alltid.
-Amiral Pellew. -Lediga.
Ni firar rejält, ser jag.
-Tror ni Hornblower kan stå? -Säkert, sir.
Avbryt honom i festandet, och meddela att jag vill träffa honom.
Stig in.
Kommendörkapten Hornblower...
-Tillåt mig gratulera. -Tack, sir.
-Är hon söt? -Det tycker jag, sir.
-Ni har gått ner. Kan hon laga mat? -Ja, men det kan inte min uppassare.
Jag förmodar att det inte är för bröllopets skull ni har kommit.
Ni förmodar helt rätt. Ett av våra fartyg är försvunnet.
Grasshopper sågs senast för tio dagar sen utanför Frankrikes kust.
Grasshopper... Det är Bracegirdles fartyg.
l senaste rapporten skriver han om "besynnerliga fiendeaktiviteter" .
"Besynnerliga..." Han är sig lik från tiden på lndy.
Efter den rapporten har det varit tyst.
Leta rätt på honom, Hornblower.
Och om Grasshopper har uppbringats? Eller om Bracegirdle är död?
Som kommendörkapten ska ni lita till er intuition samt utföra order.
Jag vill veta vad Napoleon har i kikaren. - Stig in.
Tårtan ska skäras och kommendörkaptenen är efterfrågad.
Ni seglar med högvattnet i morgon. - Ni förbereder Hotspur, mr Bush.
-Ni hartillåtelse att sova i land. -Jag har plikter på Hotspur.
Ni hinner med Hotspur ändå. Er fru får bara en natt. Lyd order.
Ja, sir.
Använd hans svärd, Maria. Det gör sjömanshustrur i London.
Jag hoppas att det är ordentligt rengjort.
Han har säkert försökt, men franskt blod kletar sig fast.
Må hustrun till en lovande officer få ett långt och lyckligt liv!
Har ni druckit brudparets skål? Får jag utbringa den?
Mitt herrskap, jag ber er förena er med mig denna lyckliga dag.
Må de aldrig få uppleva sorg. Må hälsa och välgång följa dem.
Må hustrun vara viss om att maken gör sin plikt mot kung och fosterland.
Och må maken känna visshet om sin hustrus trohet.
Mina damer och herrar. Skål för brud och brudgum.
Saknar du din båt när du är på land?
Det kan jag inte förneka.
Och när du är ute till sjöss, kommer du då att sakna din hustru?
Hur kan du fråga så? Det är klart.
-Är allt klart, mr Prowse? -Ja, kaptenen ska nog bli nöjd.
Hämta kaptenen, mr Orrock.
Vinden friskar i från väst.
Är du redan klädd? Jag skulle ju laga frukost och packa åt dig...
Kära du...
Dina vantar, Horry. Du har inte packat ner vantarna.
Jag vet att du måste ge dig av.
Säg att du älskar mig. Säg att du alltid kommer att älska mig.
Det gör jag, och kommer alltid att göra.
Farväl, älskade.
Då lättar vi ankar, mr Prowse.
Bemanna ankarspel!
Har ni varit uppe och arbetat hela natten?
Nej sir, inte hela natten.
lnte ni heller, antar jag?
Nej, mr Bush. Jag har sovit utmärkt.
Ni får ta ut henne. Sätt kurs mot Brest.
Kikaren, sir?
Nej, jag väntar tills vi spanar efter Grasshopper.
God morgon, sir.
-Jag hoppas mannarna roade sig i går. -Det gjorde de säkert.
För de flesta slutade dagen som den börjat för er. Med illamående.
-Jag tar gärna en kopp kaffe. -Avvakta tills ni har sett er hytt.
Vi fick hit det i morse, och ställde det där tillsvidare.
Det är en present från amiral Pellew. Det fanns en lapp till.
"Ditt behov är större än mitt."
Och det är nåt som gör kaffe?
James Doughty, sir. Amiralens uppassare. Tills nu, vill säga.
Ordern är upphävd, Styles.
-Jag vill ha kaffe, Doughty. -Med nöje, sir.
Jag lagar själv mat ibland.
Förut var jag kaptenens uppassare. Vad får de?
Nötkött med franska bönor och spansk potatis.
Franskt och spanskt... Då blir inte Hornblower glad.
-Det är grönsaker, inte flottor. -Du ska nog ha mer peppar.
-Smakar inte köttet? -Jovisst.
Sir Edward åt gärna inbakad kunglig nötgryta.
Jag har enkel smak.
Är det för mycket peppar?
-Det var ett trevligt bröllop, sir. -Tack för att ni ordnade med skjuts.
Ni gjorde mrs Hornblower lycklig.
Det är ni som gör henne lycklig, sir. Hon tycker nog att hon har haft tur.
Må så vara, mr Bush...
Men vi har viktigare saker att tänka på. Grasshopper, exempelvis.
Kommendörkapten Bracegirdle... Vad är han för sorts man?
Han är klok och underhållande.
Och en gång var han vänlig mot en ung kadett.
Jag ber om ursäkt, sir. Mr Prowse ber er komma upp på däck.
Ni behöver inte passa upp på mig hela tiden. Jag är inte amiral.
Jag förstår, sir.
Härligt att vara ute i friska luften igen.
-Toppseglen är revade, mr Prowse. -Tack, mr Orrock.
-Hur seglar hon? -Hon håller kursen, men...
-Det finns alltid ett men. -Skeppsbåt i sikte!
-Var då? -Fyra streck om babord!
De kan inte vara från Grasshopper. Det ärför långt norrut.
Hursomhelst måste vi bistå dem. - Sätt barkassen sjön, mr Orrock.
Gå upp i lovart. Se till att de får lä.
Ro, män, ro!
-Gå så nära ni vågar, mr Prowse. -Babord tio.
Vi kommer!
-Gud ske lov. Vi höll på att sjunka. -Amerikaner? De är långt hemifrån.
Ta tag här, sir.
Här, sir.
-Du först, Maguire. -Nej, ni först ma`am. Jag insisterar.
-Gör som jag säger, Maguire. -Ta min hand!
Hon föll i! Hon gick i sjön!
-Var är hon? Var är hon, Matthews? -Vid fören.
Hjälp! Hjälp!
Faran är över, jag har er.
Håll fast i mig, sir. Jag har ett rep bundet vid mig.
Bra gjort, Doughty.
Så du kan både laga mat och simma. Du är en användbar man.
Jag tackar er, sir. Min man och jag tackar er.
En fransos.
Nej, jag är inte fransman. Jag heter Joseph Belaine och är schweizare.
-Min fru är amerikanska... -Ni är ju på väg mot Frankrike.
-Mr Bush! -Joseps far är döende.
-Han vill hinna träffa mig. -Han vill träffa Betsy.
För att han ska få göra det lämnar ni skeppet mitt i en storm?
Det är mitt fel. Vår kapten vägrade angöra Brest.
-Jag betalade Maguire. -Så mycket kunde jag inte avvisa.
Vi erbjuder er lika mycket om ni hjälper oss i land.
Mr och mrs Belaine får ta mr Bushes hytt.
-Er kan vi ha nytta av. -Jag är amerikansk medborgare.
Tills ni kan bevisa det är ni matros hos oss.
Ni får behålla era pengar, och tills stormen har lagt sig stannar ni här.
-Ska vi inte lita på dem? -Vi vet för lite om dem.
Tillsvidare är vi försiktiga.
Vi skulle nog inte se Grasshopper ens om hon låg framför oss.
Upptäcker vi en skeppsbåt ute till havs, så kan vi hitta en kanonslup.
-Hur är det med vår franske vän? -Han är schweizare. Kom ihåg det.
Jag har visat gästerna sina kvarter. Men mannarna undrar vilka de är.
-Vad sa du till dem? -Vi har sagt att de är amerikaner.
Men när de får höra mannens brytning, kan de dra andra slutsatser.
Det är sant.
Är du jänkare eller irländare i hjärtat, Maguire?
Pappa var irländare men jag tror på "friheten och strävan efter lycka" .
Och då är Hans majestäts flotta fel.
Det var Hans majestäts flotta som räddade ditt liv, kom ihåg det.
Här är han som räddade kaptenen.
Det hade jag klarat utan rep.
-Du kan ju inte ens simma. -Hjälte... Pyttsan!
Se hur han fjäskarför de satans amerikanerna.
Amerikanerna är våra gäster.
Du hade säkert gjort likadant, om du var kaptenens uppassare.
Stig in.
-Madame Belaine. Har ni fått vila ut? -Ja tack, kapten Hornblower.
Jag tror att det är bäst om ni och er make stannar i er hytt.
-Menar ni att vi är fångar? -Nej, men vi är ute på krigsuppdrag.
Jag ville bara tacka er, kapten Hornblower.
Jag menar inte att lägga mig i-
-men jag harförstått att ni söker ett engelskt skepp.
Vi såg ett skepp i nöd. För nära klipporna, sa vår kapten.
-Han vägrade sätta oss i land. -När var det?
Det var igår. En bit norrut.
Ni är på väg söderut, så ni söker i fel område.
Och det säger ni nu? Varför? Ursäkta att jag frågar.
För att ni ska landsätta oss. l Frankrike.
-Vi vill inte vara till besvär mer. -Är det er make som har skickat er?
Nej, sir. Han skulle nog inte uppskatta mitt besök här.
För att han ärfransman?
Ni känner inte livet till sjöss, så jag förlåter er.
Men för den som tillhör den brittiska flottan-
-är det dödsstraff på att slå en överordnad.
Det vore synd om jag hade räddat erförgäves.
-Nordväst, sir? -Ja, nordväst mr Bush.
Det kan vara en fälla, sir.
Jag vet, men det skulle kunna stå henne dyrt att ljuga.
Jag fruktar att vår kurs för oss mot stormen.
Ja, mr Prowse.
l så fall är vi på väg in i en fälla och en storm.
Kommendörkapten Bracegirdle skulle göra detsamma för oss.
lnte en skymt av Grasshopper.
Om jag räknar rätt, så passerade våra gäster här i går.
Jag hoppas att ni har rätt och jag fel.
Vi passerar udden och söker i nästa vik.
-Vad ser ni? -En märsstång.
-Kan ni se om det är Grasshopper? -Det kan jag, sir.
-Ut med språket. -Hon har gått på grund, sir.
-lnte en skymt av batterier på land. -Nej, det är obehagligt stilla.
Här syns varken fälla eller storm. Endera måste ha drabbat Grasshopper.
-Hur långt är vi från Brest? -Högst en dags segling.
Hela Bonapartes armé ligger inte i Brest.
Gör barkassen redo. Vi ske se om det finns några överlevande.
Bush, Matthews, Styles. Följ med mig. - Ni stannar här, mr Orrock.
Marinsoldater, ni stannar hos mig.
Maguire. Du stannar där.
Stackars satar. Havet tycks ha dödat dem, inte fransmännen.
Fransmännen är nog inblandade.
-Jag ser nåt där uppe. Rök. -Det gör ni säkert, sir.
Sir! Jag ser ljus längs stranden!
En eld.
-lnte ett spår efter fienden. -De är nog inte långt borta.
Mr Orrock och Matthews, följ med mig. - Ni håller vakt, mr Bush.
Havet har nog inte dödat honom.
Sök skydd!
Sök skydd bakom båten!
-Besvara elden. -Vad siktar vi på?
Fienden.
-En död till? -lnte riktigt.
-Bracegirdle! -Hornblower.
Satan!
Ni skulle inte ha kommit efter mig. Jag befarar...
-Jag befarar detsamma. -Här är vi lätta offer, sir.
Ge understödjande eld. Jag tar kommendörkapten till båten.
Redo? Nu!
Lycka till, sir.
Stanna där, sir.
Kommendörkapten Bracegirdle!
Horatio...
-Vi får ge dem ett handtag. -Jag kommer, sir.
Gudars!
Till era poster! Gör klart för strid! Hårt styrbord.
Gör babords kanoner redo!
Ger vi oss inte av snart, så har vi ingen båt.
Ladda gevären, marinsoldater!
-Var är Maguire? -Jag vet inte.
Spring nu!
Stanna!
För honom under däck! Fransoserna beskjuter oss. Ladda om!
-Nu kastar de kanonerna på oss. -Följ mig!
Dags att ge sig av. Dra!
De satans fransmännen låter dem komma undan.
Och vad får jag?
Jag får dig.
Jag känner Hornblower.
Jag hartjänat under honom. Som styrman.
Jag önskade att jag hade honom här, men jag nöjer mig med dig.
Har du något att säga?
Åtskilligt, sir. Åtskilligt.
Varför tog kapten Bracegirdle risken att gå så nära land?
Som jag minns honom var han en försiktig man.
Han måste haft god anledning.
Patienten är återställd, om inte själsligt, så i alla fall kroppsligt.
Det är som i gamla tider på lndy.
Vi tre tillsammans. Som förr i tiden.
Vet du var du befinner dig, Bracegirdle?
På ditt fartyg, Horatio.
För att jag har förlorat mitt eget.
Varför seglade du så nära kusten?
Jag såg...båtar.
Med kanonerna skjutklara.
De roddes längs kusten.
Det var nåt som inte stämde...
Jag höll utkik i flera dagar.
Sen försvann de in i en vik.
Jag minns inte.
Det här fårtankarna att klarna.
Doughtys patentmedicin kallade de den på Tonnant.
Jag tror att jag kan få den att smaka bättre.
En fiendefregatt med stängda kanonluckor.
Kommendörkapten Bracegirdle såg kanonbåtar gå in i en vik någonstans.
-Men inga fregatter. -Kapten är med oss igen.
Gud ångrade sig tydligen.
Kanonbåtar mot det engelska kust- försvaret, och nu en fregatt. Varför?
Vi går inte närmare kusten innan vi har bättre väder.
Vi väntar ut ovädret här. Och spanar.
Med all respekt för utrikestjänsten, mr Etheridge.
-Royal Navy befinner sig i krig. -Nej sir, England är i krig.
-Royal Navy är ett av hennes vapen. -Och det vapnet vill ni låna.
Till att leta efter ett par som försvunnit till havs?
Vi saknar hundratals män.
Brevet kommer från våra överordnade på amiralitetet.
Behöver ni mer ljus för att kunna läsa det?
Varför är det här paret så viktigt?
Hon är dottertill en rik amerikan som har sin ambassadörs öra.
Ambassadören har utrikestjänstens öra och...
Ja, ja, ja! Och utrikestjänsten har amiralitetets öra.
Alla har varandras öron. Konstigt att inte alla är döva.
Flickans far är orolig för henne, och vill ha hem henne till jul.
-Gripande... Och pojken? -Han...
-Han är hennes make. -Är det allt han är?
Han är också fransman.
-Mer än så kan jag inte avslöja. -Det gör ingen större skillnad.
Jag skickar bara ut skepp för strid i de stormar som nu hemsöker kanalen.
-Stormarna varar inte för evigt. -Nej, det gör de inte.
-Då väntar jag på bättre väder. -Gott. Gör ni det.
Det här paret... De är döda eller i Frankrike.
Eller, om de är riktigt tursamma, har de tagits upp av ett av våra skepp.
Det vore bra för dem, men inte så bra för skeppet.
Varför?
-Varför? Är de farliga? -Ja, sir Edward, det är de.
Det finns en tröst i den här historien. Er matlagning.
-Trevligt att någon uppskattar den. -Han är inte amerikan!
-Vad menar du? -Han pratar som en fransos.
-Dämpa dig. Han är inte fransman. -Han är schweizare.
-Han är en satans fransos! -Dämpa dig, sa jag.
Främlingar ombord för med sig olycka. Jag kände det på mig.
Amerikaner kunde jag gå med på, men fransoser är en annan sak.
De drar olycka över oss. De kommer att bli vår död.
Det var mitt fel, det går inte att komma ifrån.
-Du trodde att du handlade rätt. -Men det var fel.
Mitt skepp...
...och halva besättningen, krossades mot klipporna.
Vad hände dem som överlevde? Och vad hände dig?
De klandrade mig inte.
De var lojala mot mig in i det sista.
De lyckades ta sig i land.
Och när de satans fransoserna angrep oss...
...hade jag mina mäns stöd-
-och mina män dog för min skull.
Jag lämnades att dö bland deras kroppar.
Jag önskar att jag var död, Horatio.
Jag förlorade mitt skepp och alla mina män.
Även om en krigsrätt skulle fria mig, får jag aldrig mer föra befäl.
-Det kan du inte vara säker på. -Kan jag inte?
Ursäkta mig.
Det kanske känns bättre att veta... att jag nog hade gjort likadant.
Det är vår plikt att ta reda på vad fransoserna hittar på i viken.
Det var ett vågspel från din sida. Jag hade gjort likadant.
-Är allt bra? -Ja sir, allt är bra.
-Jag undrar om vi lever i morgon. -Vad har det tagit åt dig?
Det är inget, sir. Det är bara...
Det är en känsla bara.
Det enda som väntar är en lång kall natt.
Stig in.
Jag önskar att ni stannade i er hytt.
Det är väl min man ni vill ska hålla sig stilla? Han sover.
-Det gör han rätt i. -Ni vill inte ha oss här.
-Ni underlättar inte mitt uppdrag. -Det är allt ni bryr er om.
Min man skulle nog tänka likadant om han var ute i krig.
-Har ni fått den av honom? -Ja, som kärleksgåva.
-Har ni något minne från en käresta? -Nej.
När ni avreste, gav mig min fru...
Hon...gav mig ett par vantar.
-Har ni varit gifta länge? -Nej.
lnte jag heller.
För oss iland så snart ni kan, sir. Vi är ingen last för er.
Ni måste lita på mig.
Vad i helvete?
-Skjut inte, det är Maguire. -Det är Maguire!
-Här är jag! -Ta emot tampen!
-Hala in. -Hala in, pojkar!
-Vi trodde att du var död. -lnga fransoser kan hålla mig kvar.
Så de grep dig?
Jag blev övermannad, sir.
Och sedan lyckades ni fly...?
-Vi blir bordade! -Tror du mig nu?
Bra gjort, soldat. Nu ska vi leta upp vår man.
Han är i förstelöjtnantens hytt.
-Det hoppas jag. -Wolfe!
Släpp ditt vapen, Wolfe.
Jag är här för att hämta något som tillhör Frankrike.
-Går du Bonapartes ärenden ännu? -Vi hjälper varandra.
Kom, Styles!
Släpp ditt vapen, Wolfe!
Släpp vapnet!
Stoppa honom eller jag skjuter, Maguire!
-Jag vill ha mina gäster kvar. -Strunta i honom.
Han skjuter inte någon kallblodigt. Men det gör jag.
Jag har goda skäl att döda honom.
Ta hans vapen, mr Bush.
Kommer han hit så skjuter jag Hornblower.
-Ska det bli du eller jag? -Eller båda? Döda honom, mr Bush.
Jag kan inte.
En hygglig engelsman. Lite mod skulle inte skada.
Lyd för satan mina order, mr Bush.
Då får väl ni bestämma, mr Bush.
Vi ger oss.
Wolfe kommer undan. Stoppa honom!
-Jag ger mig. Jag ärfransman. -Det vet jag.
Ge mig medaljongen, madame.
Jag kände igen vapnet. Det tillhör en framstående familj.
B:et står inte för Betsy, eller hur?
Ut med språket!
Vem har jag nöjet att tilltala, sir?
B stårför...
Bonaparte.
Jag är Jerome Lucien Alexandre Bonaparte. Napoleons bror.
Lås in honom.
Lås in båda två.
Du har vår ärkefiendes bror ombord. Det är skäl nog att återvända hem.
Skulle du göra det om du förde befälet?
Det är nåt i görningen här.
Skeppskanoner på land... kanonbåtar...fregatter... Och Wolfe.
-Det är många obesvarade frågor. -Vi kommer att bli bordade igen.
-Bonaparte vill ha sin bror. -Bonaparte vill ha hela världen.
Han skulle inte anstränga sig så mycket...
...för sin familj.
Det här är en avledningsmanöver. Det är jag säker på.
Om du har rätt...så vill jag vara den som går i land.
Det är mitt uppdrag, Horatio.
Får jag krigsrätt för skeppsförlust, ska det inte vara förgäves.
Får jag tala med er, mr Bush?
Ni skulle skjutit Wolfe när han hotade döda mig.
-Jag klarade det inte. -Du måste lyda mig, William.
Det får inte upprepas. För mig går Hotspurföre allt annat.
Kapten Bracegirdle har mist sitt skepp, och han är ett vrak.
Jag dör hellre än delar hans öde.
Bonapartes bror på en av mina båtar! Vilken?
-Vilken bror eller vilken båt? -Det här är inget att skämta om!
Herregud! Bonapartes bror! Det borde jag fått veta.
Det gör ni nu. Det handlar om Hotspur.
-Hur vet ni det här? -Vi har kontakter i Frankrike.
-Är Hotspurs kapten en duglig man? -En av mina bättre män.
Eftersom vädret är bättre bör han kunna anlöpa England inom två dagar.
Kaptenen kommer säkert att bruka sitt omdöme på bästa sätt. Adjö.
Vi är röjda, så besöket får bli kort. - Ni får ta vikens södra sida.
Mr Bush och jag tar norra sidan.
Mr Orrock... Ni tar över befälet. Vad gör ni om vi dröjer?
Seglar till England och överlämnar gästerna till myndigheterna.
Vi får hoppas att kan följa med honom.
Vi har bra två timmar kapten. Kom ihåg det.
Varför söka upp Bonapartes armè, när vi har hans bror här?
Styles. Håll dig i skinnet.
Håll ögonen öppna. Om fransmännen dyker upp återvänder ni till skeppet.
Häng med, Matthews. Det är ju bara en promenad.
Ni får ursäkta, men för mig är det en brant klippa.
Skönt att man slipper.
Mr Orrock, jag undrar bara...
Gästernas frukost varfärdig.
De är fångar nu. lngen frukost.
De får klara sig utan, och låt männen veta om det.
-Var det något, mr Prowse? -Nej sir, ni har befälet.
En skeppskanon till? Kom med.
De är nog fler än vi.
Kom med, det brådskar.
Vi räddade en jänkebrud så läcker av sin fransos får hon så det räcker
-Sluta genast! -Det är bara en visa.
Finns det nåt i reglementet som förbjuder en att skriva nya ord?
-Jag ser inga skepp. -De är väl där viken vidgar sig.
Om vi tar oss ända dit, hinner vi aldrig tillbaka i tid.
Jag ger inte upp än, Matthews. Men jag vill inte bli kvar i här.
Ta båten över till kapten Hornblower och säg att jag behöver mer tid.
lnvänta kapten Hornblower och låt vår båt hämta mig.
-Är ni säker? -Det är en order.
Hjälp den där jävla idioten, där borta!
-Lika trevlig som vanligt. -Han skulle inte rädda nån fransos.
lnte ens en ädling.
Följ med mig.
Vi är verkligen inringade.
Hoppas vid Gud att det är här.
Satan!
Var är Bracegirdle?
Han behövde mertid på sig. Den andra båten inväntar honom.
Då får du följa med oss.
Goda nyheter, soldat?
-Är det lång tid kvar? -Jag tog med de här, sir.
-Det friskar i, sir. -Sätt segel.
Titta bort mot klippan, sir.
Kikare.
Låt oss korta avståndet åt dem, mr Prowse.
Det där är väl ingen skeppskanon?
Nej, jag tror inte det.
-Ro, för satan! Ro! -Nu vet jag, kapten Hornblower!
Jag kan inte uppfatta vad han säger.
lnte en chans...
Då ska vi se om vi kan träffa ett viktigare mål.
Hurra för kaptenen!
Återgå till arbetet, mr Orrock.
Kasta sattyget överbord.
Stig in.
Vi seglar mot England. Låt mr Prowse ta ut kursen.
Ska jag be Doughty att titta på er hand?
Tror du han har nåt läkande till den?
Tror du han har nåt som hjälper Bracegirdle?
Nej, jag vill vara ensam och skriva min rapport.
Ni tänker väl nämna er insats, sir?
-Förlåt mig? -Granaten.
Menar ni femtumsgranaten som sköts från land och som inte briserade?
-Ni utelämnar vissa detaljer. -Det var väl en femtumsgranat?
Sköts den inte från land? Den briserade kanske?
Det vartack vare ert mod den inte briserade.
Tala inte om för mig att jag var modig!
Jag trodde att jag skulle bli söndertrasad.
-Som min gode vän. -Det gör ert hjältemod ännu större.
Vi är inte skådespelerskor.
Vi är kungens officerare, och vi har en plikt att uppfylla.
Det är allt vi har att tänka på.
Lägg det på minnet, mr Bush.
Se nu till att vi kommer hem.
Stig in.
-Hornblower. -Min rapport, sir.
Jag beklagar, men kommendörkapten Bracegirdle har stupat.
Det är verkligen beklagansvärt.
Han dog en hedersam död, sir.
Han skulle just meddela vad han hade upptäckt när hans båt...förstördes.
Ni skulle återvänt när ni upptäckte vilka era passagerare var.
Någonting förbereds längs kusten. En armè ledd av en förrädare...
-Minns ni överlöparen Wolfe, sir? -Ar den saten tillbaka igen?
Ja, och jag vill återvända och se exakt vad han planerar.
Så enkelt är det dessvärre inte.
Utrikestjänsten har visat intresse för era påhitt.
Visste de att jag hade en Bonaparte ombord?
Deras befogenheter är gränslösa. De har tvingat Hotspur i karantän.
Med undantag för myndighetspersoner får ingen lämna Hotspur-
-och ingen får gå ombord. Mr Bush har redan informerats.
Hur länge ska det vara? Det kan väl inte gälla mig?
-Vad ska jag ta mig till? -Passa på att träffa erfru.
Försök påminna er vad det är vi strider för.
Ännu efter tre dagar verkar du varje morgon vara häpen över att se mig.
Häpen och förtjust, kära du.
Och varje morgon går du till fönstret och ser ut mot hamnen.
-Det är sant. -Kan du inte glömma skeppet?
Nej, inte så länge mina män finns ombord.
-Får de gå iland före jul, tror du? -Det hoppas jag inte.
Jag tror att Hotspur kan sätta segel till helgen.
Jag vet att du vill ha mig här.
Men just nu...
...önskar jag att jag var till sjöss. Det är där jag behövs.
Försök förstå.
Jag hittade dina vantar när du sov.
-De är illa åtgångna. -Det var inget.
Har du inga berättelser om ditt liv till sjöss?
Det är inga berättelser, och jag vill inte prata om det.
Då kan du inte vänta dig att jag ska förstå.
Främlingar ombord betyder otur. Jag hade rätt hela tiden.
-Om vad? -Gästerna visar sig heta Bonaparte.
Sen blir kapten Bracegirdle dödad, och vi tvingas sitta här.
Håll truten, Styles! Du går an som den värsta spågumma.
Vad angår det dig?
Du kände inte ens kapten Bracegirdle. Du är lika udda här som fransoserna!
-Vi har bara haft lite otur. -För kaptenen går det an.
Han har säkert trevligt i land. Det här skeppet går åt fanders!
Vad sa du, Styles?
Styles sa att han trivs på Hotspur. - Stämmer inte det?
Matthews...
Se upp med vad han säger. Synd om han skulle bli missförstådd.
Jag läser inte så gärna, men ni är visst omnämnda här.
Det handlar nog mer om kapten Bracegirdle än om mig.
Ja, han lär ha dött en hjältes död. Ni män och era krig...
Det kunde ha varit du, Horatio.
"Kapten Hornblowers Hotspur träffades av en granat" -
-" som orsakade stor skada men dessbättre inte exploderade."
Det var inget. Den exploderade ju inte ens.
-Du kunde ha dött! -Just det gjorde Bracegirdle.
Nu vill jag tillbaka ombord, och se till att det inte varförgäves.
Förlåt mig.
Gråt inte, är du snäll.
Horatio...
Du tänker bara på Hotspurs hundramannabesättning.
Du är äkta make också-
-och du har en fru att tänka på.
Kan du inte se att du har plikter mot henne också?
Politikens feta bakdel har rört sig, och det här är resultatet!
Först tänkte man utnyttja Bonapartes bror i propagandan-
-men man har bestämt sig för att han inte är av nåt större värde.
Han skulle till och med kunna bli en belastning för Hans majestät.
Ur militär synvinkel är han värdelös efter tre år i Amerika.
Därav vårt beslut.
Kapten Hornblower ska alltså kasta tillbaka fisken i sjön.
Hans möda var bortkastad.
lnte helt, sir Edward.
Ni avlämnar Jerome i Frankrike-
-och låterfar och dotter återförenas på amerikanska Liberty.
-Ska paret splittras? -Jeromes bror ogillade äktenskapet.
Han får bara återvända hem om han är ensam och ångerfull.
Det var därför de rodde mot land. Kaptenen satte sig inte på tvären-
-men hon var inte välkommen till Frankrike.
Ni ärför intelligent för ert yrke, ni borde ge er in i politiken.
-Mitt mod skulle inte förslå. -Jag tror att ni underskattar er.
Adjö, mina herrar.
Utrikestjänsten har väl klargjort vilka order som gäller?
Är er amirals order lika tydliga?
Att lita till min intuition och att utföra mina uppdrag.
Kommendörkapten Hornblower.
Samma dag som Bracegirdle dog hade ni visst tur med en granat ombord.
Ja, sir.
Det är märkligt vilken jordmån det finns för skvaller i flottan.
Det går vilda historier om den där granaten.
Det kan ni inte hålla mig ansvarig för, sir.
Måtte lyckan alltid stå dig bi, Hornblower.
Tack, sir.
Ta ut kursen mot Grasshoppers grav.
Jag hoppas att männen är redo för strid.
De vill nog bara slippa Bonapartes.
Får jag fråga varför vi inte gjorde oss av med dem tidigare?
-Paret Bonaparte vill tala med er. -Hälsa att jag inte vill träffa dem.
Men laga ett mål mat åt dem.
Mr Orrock ransonerade deras mat, för att höja männens stridsmoral.
Stridsmoralen kommer tids nog. Till dess, ge dem ett mål mat.
En sak kan ni vara säker på - det blir det sista de äter tillsammans.
Se här.
Jag som trodde att de fick skorpor och vatten.
Det är en enkel gryta.
Nej, det är vår gryta.
Var inte så korkad, det finns så det räcker åt alla.
Jag skulle aldrig äta det där. Jag vet vad det innehåller.
Fransoserna är värda lite extra kött.
Din enfaldiga fårskalle!
Du begriper inte vad det innebär att vara stolt över att göra sin plikt.
Skäm bort utlänningarna du.
Det enda jag har i livet är min stolthet som uppassare!
-Bonaparte för olycka med sig. -Korkad vidskepelse.
-Han drar olycka över oss alla. -Korkad vidskepelse.
Nu räcker det!
-Jag beklagar olägenheten. -Du slog till en överordnad.
-Det blir krigsrätt. -Och jag kommer att bli hängd, sir.
Er skjorta saknar en knapp och manschetten är fransad.
-Varför gjorde ni det? -Jag vet inte, sir.
För ner honom under däck och slå honom i bojor.
Mr Orrock menar att Doughty bara försvarade sig.
Doughty försvarade mitt beslut att ge gästerna mat.
Men han blir hängd vad jag än säger.
Vi måste koncentrera oss på vår uppgift, mr Bush.
Att ta reda på vad Bonaparte har i kikaren.
-lnget får distrahera oss. -Då vore det bra att slippa gästerna.
Kom med upp på däck.
Du ensam.
-Var är vi? -Strax söder om Brest.
-Ni ska återbördas till Frankrike. -Underbart. Varför?
-Mina män ror er i land. -Jag ska hjälpa min fru.
Vi kanske kan få lite hjälp med våra ägodelar. Tack.
-Ni reser ensam. -Hursa?
Antingen lämnar ni skeppet ensam, eller inte alls.
Ruttna i engelskt fängelse eller...
Eller ta chansen att påverka er bror.
Ni vet alltså?
Varförfår inte er fru veta att er bror inte godtar ert äktenskap?
Han kommer att godta det. Jag ska övertyga honom.
Jag kan inte resa utan henne. Hon skulle bli förkrossad.
Det betvivlar jag inte. - Gör båten klar, Matthews.
Jag må heta Bonaparte, men döm mig inte tillsammans med min bror.
-Jag är en individ. -Jag lyder bara order.
Hur skulle ni göra? Skulle ni överge erfru utan ett ord?
Jag vill veta vad ni skulle göra.
Min plikt.
Då får det bli så.
Var är min make? Var är min Jerome?
Och varför släpper ni oss?
Han har återvänt hem till Frankrike.
Han fick rätt att återvända, men bara om han kom ensam. Det godtog han.
Ni ljuger! Om ni har gjort honom illa...
-Jag har inte gjort något. -Fan ta er! Jerome!
-Lugna er. -Han skulle inte överge mig.
-Han älsker mig. -Är ni så naiv?
Vi befinner oss i krig. Tusentals män riskerar sina liv.
En tyrann härjar i Europa.
Tror ni verkligen att era känslor kan vägas mot det?
När vi har återvänt till England-
-kommer ni att överlämnas till Liberty som tar ertill Amerika.
-Jag hoppas fransmännen döda er. -De har oddsen på sin sida.
l morgon kommer de kanske att lyckas.
lngen Bonaparte ombord, mitt huvud känns bättre-
-och snön är vacker.
-Det artar sig, mr Prowse. -Snö till sjöss är inte vackert.
Vi ska dra fördel av dimman, mr Prowse.
Mr Bush och jag ska gå i land igen, så skeppet är ert.
Dimman kan snart vara borta.
Jag tänker återvända snarast möjligt.
Sätt fart, era slöfockar!
Om inte skeppen är klara i morgon, får ni simma!
lnkompetenta idioter! lnte undra på att kriget inte är avklarat.
Det måste vara det mr Bracegirdle såg.
Det förklarar kanonerna på bondgården. Och fregatterna.
Se hur högt de ligger i vattnet. Deras kanoner är borttagna.
Hur många män kan ett tömt fyrtiokanoners skepp ta?
Ett tusental kanske.
Tre skepp - 3 000 soldater. Fransmän under befäl av en irländare.
Fregatterna ska användas som trupptransportfartyg.
Och de ser ut att vara segelklara.
l Brest väntar 200 000 fransmän på att invadera England.
-Och vårflotta väntar på dem. -Medan bakdörren är obevakad.
En invasion av lrland. 1798 kommer att framstå som ett krogslagsmål.
-Först tar de lrland, sen England. -Vi ska gå nära med Hotspur.
-Som en terrier vid ett råtthål. -Stora råttor.
Och en vildsint terrier.
Man ser knappt från för till akter. Ska jag ta ut henne?
Tvärtom, vi ska ta oss in i viken.
Härfinns vassa grund. Vi kan sluta som Grasshopper.
lnte om vi är försiktiga. Vi behöver en bra karl vid lödlinan.
-Redo, sir. -Bra, mr Orrock.
Matthews, gör kanonerna klara och se till att männen är tysta.
Vi tar oss in enbart med toppseglen.
Giga storseglet!
-Märke fem. -Tyst.
-Märke fem, sir. -Håll kursen.
-Där är den första. -Som att skjuta på sittande fågel.
-Vi måste hitta kanalen, sir. -Stämmer gott, mr Prowse.
-Ta henne två streck styrbord. -Ska bli. Två streck styrbord.
Mr Matthews, var redo med babords kanoner.
-Ett kvartsstreck underfyra. -Ett kvartsstreck underfyra.
-De blir snabbt grundare. -Håll kursen, mr Prowse.
Sjätte märket.
Det har blivit bättre, sir.
-Var har de lanternorna? -På kryssmärsstången, sir.
Sätt upp tre likadana. Men dölj dem tills jag ger signal.
Om vi har våra lanternor som de, tror de att vi tillhör deras flotta.
-Listigt, sir. -Tack. Antligen en komplimang.
Hör!
lordningställ lanternorna, mr Bush.
-Linan når inte botten. -lngen botten, mr Bush!
Vi har annat att tänka på. Ta hand om lanternorna, mr Orrock.
-lngen botten, sir. -Jag hörde. - Gå upp långsides.
Långsides. - Hur nära ska jag gå, sir?
-Hur nära kan ni komma? -Så nära ni vill.
Då vill jag inte se något vatten mellan oss.
Ta hand om kanonerna.
Spring ut.
Tyst!
Lanternor på barbords bog, sir. Två uppsättningar.
Mr Bush! Nu ska vi förvirra dem.
-Vad satan händer? -Eld!
-Ladda om! -Besvara elden om du vill leva!
Ta fram en lina!
-De ger inte upp. -Vi har ett hål i kanondäck.
Gå ner och säkra kanonen.
-Gå närmare de andra skeppen. -Ska bli, sir. - Gira babord.
Jag ska hjälpa dig loss.
-De går över stag! -De vet vilka vi är.
Vi måste komma närmare. Till sjöss är vi chanslösa.
Det behövs inte. Se!
Skynda!
Hör...
De har gått på grund, sir.
Och på varandra.
Jag harfått nog av fångar, så om du vill dö som martyr...
Det skulle jag kunna göra med glädje, Hornblower.
Men inte för din hand. Det skulle krossa mitt hjärta.
Ditt hjärta, Wolfe? Var hittar man det?
Jag beundrar dig faktiskt, Hornblower.
Men jag avskyr och föraktar allt du representerar.
God jul, sir.
Ja, det är en god jul. Tack. Jag säger detsamma till er.
Matthews frågade mig-
-varför han och Styles skulle rädda Doughty undan kanonen.
Det hade varit en snabbare död än i galgen.
-Vad svarade du, William? -Heder...kamratskap...plikt.
-Förstod han? -Gör ni det?
Liberty! Ohoj!
Ni marinsoldater väntar utanför.
Liberty är ett bra namn på ett skepp.
Det är på väg till Amerika.
Hon är väl inte ens hundra meter härifrån.
Jag...jag minns inte varför jag bad er komma hit.
Men jag kommer nog strax på det.
Kom in.
Båten ligger och väntar på damen. Ni ville bli informerad.
Det hade jag glömt. Tack.
Du är en bra uppassare, Doughty.
Du kan laga mat och du kan simma.
Adjö, med dig.
Tack, sir.
Ni är hjärtlös, mr Hornblower.
Jag trodde att ni var en hjälte, men där hade jag fel.
Madame, om er make älskar er, så kommer han efter er.
Tala inte med mig om kärlek. Det vet ni inget om.
Jag tycker synd om er fru.
Jag tycker också synd om henne.
Men det var mig hon gifte sig med.
Det är Doughty.
Han måste ha hoppat från fönstret. Skjut inte, skeppet är neutralt.
Jag är en dåre, mr Bush.
Doughty är en bra karl, och en duktig kock.
Var vänlig och ta emot honom som en ursäkt för...
För att jag är så satans hjärtlös.
Det ska jag göra, mr Hornblower.
Maken får inte träffa sin hustru igen.
Bonaparte tänker be Vatikanen att annullera äktenskapet.
Brutala fransoser! Skönt för flickan att slippa honom.
Och vi slipper den där brottslingen Doughty. Allt har slutat väl.
Utrikestjänsten tackar er. Ni har varit till stor nytta för oss.
Nu antar jag att mina herrar har mycket att diskutera.
Det har varit ett nöje. Sir Edward. - Hornblower. God dag.
Hornblower...
Mr Etheridge tycktes tro att vi hade något att diskutera.
Jag ska ge mig av. Jag halarflaggan.
-Ska ni dra er tillbaka, sir? -Nej, jag har blivit befordrad.
Men jag måste överge Tonnant och de män som hartjänat mig.
Det var goda nyheter, men det vartråkigt för mig.
Jag börjar undra om jag har gjort rätt...
Men nu ska vi vara glada. Har ni inget mer att säga?
Bara det jag har sagt och att det har varit en ära att tjäna under er.
lnget annat?
Minns ni inte vad den senaste överbefälhavaren fick rätt att göra?
-Nej, sir... -Nu börjar ni visst förstå.
Jag får befordra en kadett, en kapten och en kommendörkapten.
Mina män hartjänat mig väl. Får jag föreslå...?
Nej, Hornblower. Jag talar om er, för tusan!
Jag befordrar er till kommendör.
Jag tänker på flottan, och då är ni mitt förstaval.
Jag vet att det är tungt att vara kommendör i det här kriget-
-men ni ser saker som andra män inte ser.
Det enda ni inte ifrågasätter är era plikter mot kungen.
Jag hoppas bara att ni en gång ska strida för mer än England.
Vad mer än England finns det?
Skål för ett lyckligt och gynnsamt nytt år.
Du måste skåla, Horry.
Javisst, ursäkta.
Skål för...
Skål för vårfamilj.
Jag är medveten om att jag inte har varit...
Det här året ska jag försöka vara en bättre make.
Och en bättre son.
-Du har varit en hjälte. -Och det har du belönats för.
Det är jag som ska be om ursäkt-
-för att jag alltid frågar om ditt liv till sjöss.
Jag vet att du inte vill berätta för att det skulle göra mig upprörd.
l vilket fall som helst, döljer jag sakerför dig också.
Gör du?
När jag är rädd att mista dig, tänker jag inte bara på mig själv.
Du skulle inte bara lämna mig efter dig.
Hon tänker inte på mig. Varför skulle jag bry mig?
Horry...du ska bli far.