Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 22.04.2005.
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Viilu, DalSargamon, SteveMax, PelkonenBrothers, starg
Oikoluku: DalSargamon
Käänny vasemmallesi.
Käänny oikeallesi.
Sinun on ilmoittauduttava ehdonalaisvalvojallesi kerran viikossa.
Hänellä on oikeus vierailla luonasi milloin tahansa. Et saa oleskella 92 metriä lähempänä...
EHDONALAISTARKKAILUSSA
- Walter. - Hei, Bob.
Mukava nähdä sinua.
Hän on Mary-Kay.
Teen tämän, koska työskentelit hyvin isälleni.
Tule ajoissa ja tee työsi. En halua mitään ongelmia.
- Tuo näyttää kamalalta. - Totta.
Tämä näyttää hyvältä.
Haluatko? Kotitekoista.
Ei kiitos.
Et tule maistamaan parempaa kanavoileipää koko kaupungissa.
Sanoin, ei kiitos.
Anteeksi.
Minun täytyy palata töihin.
- Miten olet sopeutunut? - Ihan hyvin.
- Entä uusi asuntosi? - Se on ihan hyvä.
- Entä työ? - Sekin on hyvä.
Tarkoittaako se, että siellä on mukava työskennellä?
- Sanoin, että työ on hyvä. - Niin sanoitkin.
Mielesi on yhä nopea.
Oluen käsittelemiseen ei tarvita nopeaa mieltä.
Tarkastajasi ei meinannut uskoa, että olen sukulaisesi.
Sanoin, että kaikki sukulaiseni ovat hyvännäköisiä.
- Mukava nähdä sinua. - Kuten myös.
Näytät hyvältä.
Erittäin hyvältä, ottaen huomioon, että olet jo vanha mies.
Aivan kuin maailma olisi nuorentunut.
- Kaikki on hyvin? - Kyllä.
- Kuinka liiketoimet sujuvat? - Töitä riittää. Palkkasin juuri pari apulaista.
Kunnes tilanne tasoittuu.
- Asut peruskoulua vastapäätä. - Onko siinä jotain pahaa?
Olen vain huolissani melusta.
Ainoa vuokraisäntä, joka huoli minut.
Mitä Anettelle kuuluu?
Hän on hieman jännittynyt.
Olet ainoa perheestä, joka puhuu minulle.
Muistan kuinka he kohtelivat meitä samoin, koska hän nai värillisen. Paitsi sinä.
Entä Anette?
Työstän asiaa.
- Kuinka vanha Carla on? - Hän täyttää ensi viikolla kaksitoista.
Pidämme isot juhlat lauantaina.
Voisinpa pyytää sinua tulemaan.
Näytät syötävän hyvältä, kultsi?
Voihan helvetti.
Haluaisitko siskoasi kohdeltavan samoin?
Painu vittuun! Kerää romusi!
- Minähän vain leikin. - Leiki itselläsi, paskiainen!
Onko kaikki hyvin?
Mitä?
- Onko kaikki hyvin? - Kaikki on vitun hyvin.
Mitä hän teki?
Kuka teki mitä?
Uusi kaveri.
Huumeita? Aseellinen ryöstö?
- Tappo? - Ei kuulu sinulle, Mary-Kay.
- Oletko saanut ystäviä? - En yritä olla suosittu.
Vaikutat hieman vihamieliseltä tänään.
- Sitä kutsutaan sarkasmiksi, tohtori Rosen. - Ei tarvitse kutsua tohtoriksi, olen terapeutti.
- En psykiatri. - Sama asia.
- Haluaisin sinun kokeilevan erästä asiaa. - Mitä?
- Haluaisin sinun kirjoittavan päiväkirjaa. - En vitussa.
- Mikset? - Sen todistearvon vuoksi.
Ehkä se auttaisi sinua pohtimaan tuntemuksiasi.
Kokeilisitko sitä?
3,5...4...4,5...5... -
5,5...6...6,5...
7...7,5...8.
98 metriä.
Kuinka sattuikaan.
Haluatko kyydin?
- Ei kiitos. - Siellä on jääkylmä.
- Kyllä minä selviän. - Tule nyt. En minä pure.
Tässä kuvassa on jotain vialla.
Mukava, kova työmies ilmestyy tyhjästä...
Ja hän kulkee linja-autolla töihin. Kuka käyttää linja-autoja enää nykyisin?
Ihmiset, joilla ei ole autoa.
- Se on outoa. - Ei niin outoa, kuin fiksu, nuori, kaunis nainen työskentelemässä sahalla.
- Mitä outoa siinä on? - Useimmat naiset eivät valitsisi sitä työkseen.
Kait minä en ole kuten useimmat naiset.
Et ole aiemmin alkanut puhumaan kanssani.
Luulin, että olet lesbo.
- Oletko sinä? - Mitä luulet?
Ajattelitko juoda ne molemmat oluet?
Anteeksi.
- Onko tuo koulu? - On.
Eikö melu häiritse sinua?
Pidän siitä.
Ajattelin ensin, että olet ujo, mutta uskoisin sen olevan jotain muuta.
- Mitä? - Sinulle on tapahtunut jotain.
Niin...
En järkyty helposti.
Olen saanut sen vaikutelman.
Aiotko kertoa minulle synkän salaisuutesi?
- Miksi haluat tietää? - Eikö minun pitäisi ennen kuin harrastamme seksiä?
Ja pidän ajan tappamisesta.
Joten aiotko kertoa minulle synkän salaisuutesi?
En.
Kuten haluat.
- Et siis ole lesbo. - En tänä iltana.
Se oli... kiihkeää.
- Ja olet yhä täällä. - En sanonut, etten pitänyt siitä.
- Mitä sinä teet? - Tämä pöytä on aivan saatanan raskas.
- Se on kirsikkaa. - Mitä?
- On mitä? - Kirsikkapuuta.
Se on hieno pöytä.
Olen tehnyt sen itse. Et löydä toista samanlaista koko maailmasta.
- Se on kaunis lahja. - Miksi helvetissä annat sen sitten takaisin?
Koska sinä tarvitset pöytää.
Carlos...
Tein tämän pöydän häälahjaksi sinulle ja Anettelle. Näin paljon vaivaa sen eteen.
Tiedän. Minäkin rakastan tuota pöytää, mutta -
rakastan myös vaimoani.
Onko sinulla olutta?
Katselen lasten saapumista kouluun.
Mutta muutaman viime viikon aikana, olen huomannut myös erään toisen katselevan heitä.
Kutsun häntä Namuksi.
Hän on luokkansa parhaita.
- Entäpä sinun lapsesi? - He ovat ihan hyviä.
Hänellä menee todella hyvin koulussa.
En näe häntä usein, mutta...
- Sinuna pysyisin erossa hänestä. - Mitä?
Uudesta kaverista.
- Sinuna pysyisin hänestä erossa. - Miksi niin?
Luulen, että hänessä on jotain vialla. Todella pahasti.
- Tiedätkö mitä tarkoitan? - Luulen tietäväni, Mary-Kay.
Kiitos neuvosta.
Syytä sitten itseäsi.
Walter...
Ei ole mitään hätää.
Walter, mitä sinä teit?
Mitä sinulle tapahtui?
Miksi haluat tietää?
Koska pidän sinusta.
- Mikä on pahinta mitä olet koskaan tehnyt? - Pahinta?
Nain parhaan ystäväni miehen kanssa.
Hän oli ollut paras ystäväni toiselta luokalta asti.
Hän oli ihastunut minuun ja oli söpö.
Aloimme viettää aikaa yhdessä, kunnes hän kertoi kaiken ystävälleni.
Se rikkoi heidän avioliittonsa ja meidän ystävyytemme.
Tuntuu vieläkin paskalta, kun ajattelenkin sitä.
Mitä sinä teit?
Käytin seksuaalisesti hyväkseni pikkutyttöjä.
Kaksitoista vuotta vankilassa ei ole vitsi.
- Kuinka nuoria? - Kymmenen ja kahdentoista väliltä.
Kerran yhdeksänvuotias sanoi olevansa yksitoista ja neljätoistavuotias sanoi olevansa kahdentoista.
Minulta kysyttiin kuinka vanhoja he olivat.
Mitä teit heille?
Ei se ole niin kuin luulet.
En koskaan satuttanut heitä. En koskaan.
Haluan, että lähdet nyt.
- Sanoinhan, etten järkyty helposti. - Niin, mutta nyt pitäisi!
- Vai kiihottaako tämä paska sinua? - Mitä?
Milloin olen taas normaali?
- Meillä on paljon tekemistä. - Tuleeko minusta ikinä normaalia?
Mikä on käsityksesi normaalista.
Mikä on oma käsityksesi kallonkutistajana olemisesta!
Anteeksi.
- Mitä tapahtuu? - Bravesit rökittävät Philliesejä.
- Vitun Philliesit. - Kausi kuitenkin on vasta alussa.
Täytyy heillekin antaa mahdollisuus.
- Kuinkas juhlat? - Mitkä juhlat?
- Syntymäpäiväjuhlat. - Ne menivät hienosti.
Sinun olisi pitänyt nähdä Carla. Hän oli niin nätti.
Hän oli kuin prinsessa. Hän on elämäni valo.
Älä rakasta häntä liikaa.
Ei se ole mahdollista, en voisi rakastaa häntä tarpeeksi.
Minulla on valokuvia. Haluatko nähdä?
- En. - Katso vain.
En halua nähdä niitä helvetin kuviasi!
Ne ovat vain kuvia juhlista.
Haluan tavata siskoni ja siskontyttöni kasvotusten.
Selvä.
Tarkoitan, että Carlos rakastaa tytärtään liiaksi ja joutuu kärsimään, jos ei ole varovainen.
- Pidätkö minua hulluna? - Pidätkö itse?
- Sinulle puhuminen on yhtä vitun karusellia. - Se on loistava kielikuva, Walter.
Koska kulkiessamme ympyrää, löydämme asioita, joita emme huomanneet ensimmäisellä kerralla.
Milloin olen taas normaali?
Mitä minun pitäisi tehdä? Soittaa kytät?
Se olisikin melko koomista.
Mutta entä jos Namu saa houkuteltua heistä jonkun ajelulle?
Aivan, niin juuri.
Jos poika päättää lähteä ajelulle, niin hän myös haluaa sitä.
- Hei, Walter. - Oletko poliisi?
Ylikonstaapeli Lucas. Voinko tulla sisään?
Olet jo sisällä.
Niin olen... Mutta minulla on tapana kysyä sitä.
- Haittaako, jos katselen vähän paikkoja? - Haittaa.
Onko sinulla jotain salattavaa?
Eikö kaikilla ole?
Istuhan.
Voin hankkia kotietsintäluvankin.
Jos saisit sellaisen, niin etköhän olisi tullut sen kanssa jo tänään.
- Onko tämä kirsikkapuusta? - On.
Hieman epätavallinen muotoilu nykyaikaiselle pöydälle, mutta...
Kaksi yötä sitten kymmenvuotiaan tytön kimppuun hyökättiin tässä melko lähellä.
- Melkoinen yhteensattuma, eikö? - Mihin aikaan se tapahtui?
Minä esitän kysymykset.
- Jos kerrot kellonajan, voisin ehkä... - Ota kätesi pois niistä saatanan taskuista!
Istu alas!
Tiedän, joka helvetin tekosi. Joka helvetin askeleesi.
Milloin nukut, syöt... Milloin paskannat tai runkkaat.
Kun istut ikkunan äärellä katselemassa pikkutyttöjä valkoisissa mekoissaan.
Ja istut siellä runkkauspenkissäsi runkkaamassa.
- Esität kulliasi pikkutytöille ja runkkaat. - Et voi puhua minulle...
Kuin mille? Kuin paskiaiselle? Se sinä olet minulle, paskiainen.
Voisin heittää sinut ulos tuosta ikkunasta saman tien.
Luuletko, että joku jäisi kaipaamaan sinua.
Sanoisin sinun hypänneen, kun tulin sisään.
Kumpaa luulet heidän uskovan? Minua vai sinua, kuollutta paskiaista?
Meidän täytyy varmistaa, että olet kiltisti, Walter. Onko selvä?
- Onko selvä? - Selvä.
Selvä sitten. Hyvää päivänjatkoa.
Hieno pöytä.
Voinko olla avuksi?
- Mitä luulit tapahtuvan? - En tiedä.
- Mitä halusit tapahtuvan? - En tiedä!
Voisitko lopettaa kirjoittamisen siihen saatanan lehtiöön?
Tiedäthän, että... jos teen jotain, joudun suoraan vankilaan. Ei ehdonalaista tai mitään.
- Eliniäkseni. - Onko tämä ensimmäinen kerta?
- Tietysti on! Miksi muutenkaan kertoisin! - Rauhoitu.
Seurasit sitä tyttöä.
Ehkä halusit tietää, miltä se tuntuisi näin monen vuoden jälkeen.
Ehkä alitajuntaisesti koettelit itseäsi.
Ja tässä sinä nyt olet... Puhumassa siitä kanssani.
Tämä on positiivista.
Jatkamme tästä ensi viikolla, Walter.
Muistatko, kun kysyit minulta, mikä käsitykseni normaalista on?
Normaalia on, kun voin nähdä tytön, olla tytön lähellä tai puhua tälle, -
ajattelematta...
Se on käsitykseni normaalista.
Mitä tuijotat?
- Mikä tämä on? - Miltä näyttää?
- Kasvilta. En tarvitse kasvia. - Kaikki tarvitsevat kasvin.
Tämä muratti on varsinainen selviytyjä. Se on versonut omani istukasoksasta.
Joten toimi seuraavasti.
Anna sille hieman vettä, ja vältä suoraa auringonvaloa.
Huomioi sitä aina silloin tällöin.
Ne rakastavat katsomista ja lehtien koskettelua.
Luuletko selviäväsi?
Olen varsinainen kusipää.
Kiitos.
Haluatko lähteä ajelulle?
- Toki. - Hae takkisi.
Miksi jäit?
Näen sinussa joitain... Jotain hyvää.
Sinä et näe sitä vielä, mutta minä näen.
Valtaosan mielestä kertoimet ovat minua vastaan.
Mitkä kertoimet?
Prosentuaalinen todennäköisyys... minunlaisilleni miehille.
Valtaosa meistä päätyy takaisin sinne.
Valtaosa ei tiedäkään mistä se puhuu.
Jos haluat puhua todennäköisyyksistä...
Kerron sinulle joskus, kuinka selvisin ainoana tyttärenä perheestä, jossa oli kolme veljestä.
- Hitto, ehkä sinun pitäisi kertoa siitä. - Ehkä ei.
Pelottaako sinua?
Minua kopeloitiin aina toisinaan.
Taivas sentään. Kuka heistä?
Jokainen heistä ikäjärjestyksen mukaan.
Miksi kerrot tästä minulle?
Yritän kertoa sinulle kuka olen, jos sinua kiinnostaa.
Sinun täytyy vihata veljiäsi.
- Rakastan veljiäni. - Etkä rakasta.
Rakastan heistä jokaista.
He ovat vahvoja herrasmiehiä, joilla on omat perheet.
Ja jos joskus kysyisit siitä heiltä, he pieksisivät sinut ja haukkuisivat valepukiksi.
En ole koskaan kertonut tätä kenellekään.
ME TARKKAILEMME SINUA
Selvä... Minä kerron hänelle. Hei.
Bob sanoi, että halusit tavata minut.
Hän haluaa kaikkien kirjoittavan tähän Reggielle lähetettävään korttiin.
- He saivat tyttölapsen. - Reggien täytyy olla onnensa kukkuroilla.
Kuulin, että etsit uutta työpaikkaa.
Mistä kuulit sen?
Ihmiset puhuvat.
- En etsi uutta työtä. - Olen kuullut, että Dan Schrodersille etsitään hyviä työntekijöitä.
Pidän työstäni, mutta kiitoksia.
- Minulla on hyviä uutisia. - Mitä?
Anette suostuu tapaamaan sinut.
Etkö ole iloinen?
Milloin?
Heinäkuun alkupuolella.
- Siihen on vielä kolme kuukautta. - Se on parempi ajankohta.
Carla on leirillä. Talossa on rauhallisempaa.
- On parempi, kun on rauhallisempaa. - Kerro, että minulla on kiireitä heinäkuussa.
- Älähän nyt, Walter. - Sinun pitäisi nähdä kalenterini.
- Ei tässä ole kyse siitä, mistä luulet. - Eikö?
Tärkeintä on, että sinä ja Anette puhuisitte. Hänen täytyy tavata sinut.
Ja sinun hänet.
En ole mikään hirviö.
Ensi viikolla Anette on poissa kotoa muutaman päivän.
Ja kun hän on poissa... Minä menen kiimasta sekaisin toisista naisista.
- Fantasioin jonkun kauniin naisen panemisesta. - Sinun ei tarvitse kertoa tätä minulle.
Tiedän. Yritän vain sanoa, että minä ymmärrän.
Nykyajan katukuva on aivan sairas.
Tytöt pukeutuvat mini-vaatteisiinsa.
Joskus kävellessäni kadulla ohittaessani seksikkään naisen, -
hän saa oloni tuntumaan, kuin jos ahdistelisin häntä. Kun näen kauniin naisen, minä katson.
Se on hinta, jonka kauneudesta joutuu maksamaan.
Et uskoisi, mitä kaikkea Carla ja hänen ystävänsä pitävät yllään nykyisin.
- Voinko kysyä sinulta jotain? - Tietysti.
Onko sinulla koskaan ollut -
tunteita Carlaa kohtaan?
Mitä tarkoitat?
Tiedäthän... Tunteita.
Minulla ei ole sinun vitun sairauttasi...
Mistä sitten kärsitkin. Minulla ei sitä ole.
Joten jos ikinä kosket tyttäreeni, tapan sinut.
Kun sanon sanan "tyttö", mikä on ensimmäinen muistamasi mielikuva?
Kun sanon sanan "nätti", kun sanon sanan "mielihyvä"...
Kenet sinä näet?
Näen sisareni.
Missä hän on?
Hän...
- nukkuu makuuhuoneessani. - Missä sinä olet?
Minäkin olen sängyssäni.
Kuinka vanhoja olette?
Noin kuusi. Hän on neljä.
Mitä teette?
Emme mitään.
- Olemme päiväunilla. - Päiväunilla?
Aivan.
Lapset nukkuvat päiväunia. Etkö sinä muka koskaan?
En halua puhua tästä!
Mitä helvettiä teet siellä takana?
- Olitteko usein päiväunilla yhdessä? - Haluan, että istut tuolissasi!
Olen pahoillani.
En pidä siitä, että joku on selkäni takana.
Walter, mitä teit ollessasi päiväunilla siskosi kanssa?
- En mitään. - Kosketitko häntä?
Riisuitko hänen vaatteitaan?
- Riisuitko omasi? - Tämä on hevonpaskaa.
Esitän vain kysymyksiä.
Hyvä on. Kerron pelkästään, jotta saisin sinut hiljaiseksi.
Haistelin hänen hiuksiaan.
Mitä muuta?
En mitään. Siinä kaikki.
Pidin vain hänen hiustensa tuoksusta.
Saitko siitä mielihyvää?
Kyllä.
- Saitko erektion? - Olin kuusivuotias!
Tarkoitin myöhemmin. Kun olitte päiväunilla.
Kun olitte toistenne lähellä -
ollessasi kymmenen tai yksitoista, ja hän kahdeksan tai yhdeksänvuotias.
Ja olitte kahdestaan...
Täysin yksinänne siinä isossa talossa.
Se oli pieni talo.
Pienessä talossa sitten. Jossa oli pienet huoneet.
Haistelin hänen hiuksiaan.
Siinä kaikki.
Minä vain... pidin hänen hiustensa tuoksusta.
- Hei. - Hei.
Mitä sinä katselet?
- Tuolla tammessa on pesä. - Missä?
Tuolla ylhäällä.
Vähän ylempänä.
Ne ovat pieniä linnunpoikasia. Haluatko katsoa?
Toki.
- Ne ovat kottaraisia. - Niinkö?
- En pidä kottaraisista. - Mikset?
Ne ovat aggressiivisia ja niiden tavat ovat siivottomia.
Äitilinnulla on varmaan kädet täynnä tekemistä.
Onko sinulla aina tämä mukanasi?
Aina kun tulen katsomaan lintuja. Siksi pidän täällä käymisestä.
Tämähän on vain kaupungin puisto.
Yllättyisit, jos tietäisit mitä kaikkia lintuja täältä löytyykään.
Viime viikolla näin sinipääskyn, ja viikko ennen sitä silmälasivireon.
- Ne ovat harvinaisia. - Silmälasivireo. Pidän nimestä.
Niiden laulu on todella musikaalista.
Oletko sinäkin lintujentarkkailija?
En. Olen enemmänkin ihmistentarkkailija.
Tavalla, jolla katselit puidenlatvoihin, luulin, että olet lähdössä lentämään.
- Minun pitäisi mennä nyt. - Käytkö täällä usein?
Isä haluaa, että olen kotona ennen pimeää.
- On viisasta totella isääsi. - Hei.
Hyvää huomenta, urheiluväki. Ottelu on alkamaisillaan.
Namu saapuu areenalle näyttäen oikein hyväkuntoiselta.
Hän tarkistaa tapahtumapaikan, pelaten varman päälle.
Hän odottaa selvästi oikeaa tilaisuutta.
Namu on iskenyt silmänsä johonkin.
Enkelikasvoinen poika, joka on joutunut eroon kavereistaan.
Namu tekee liikkeensä.
Hän tarjoaa pojalle karkkia.
Ensimmäinen erä Namulle.
Enkelikasvo kävelee pois!
Toinen erä menee Enkelikasvolle.
Erittäin uskalias siirto Namulta.
En ole koskaan nähnyt hänen käyttäytyvän noin ylimielisesti.
Enkelikasvo katsoo Namua, sitten kavereitaan.
Hänen ystävänsä ovat jo menneet! Enkelikasvo on yksin, ja ylittää kadun.
Ja hän menee autoon.
Hei, Walter.
Kuinka voin auttaa, ylikonstaapeli Lucas?
Voisit kuunnella kertomuksiani Jeesuksesta.
Ei, ei... Tässä on liikaa aurinkoa.
- Mitä? - Muratit eivät pidä liiasta auringonvalosta.
Vaikka ne kasvavat ulkona.
Niin kasvavat, mutta ulkona niillä on puita varjostamassa.
Aiotko viedä minut luontoretkelle?
Istuhan alas.
Eilen tullessasi kotiin nousit linja-autoon 12, muttet jäänyt tavanomaisella pysäkilläsi.
- Miksi jatkoit matkaa? - Minä nukahdin.
Olin sekaisin herättyäni ja jäin väärällä pysäkillä, joten kävelin kotiin.
- Kävelit kotiin? - Aivan.
Jotkut näistä tyypeistä... He kävelevät suoraan perheiden koteihin.
Se on helvetin julkeaa.
Eräs tyyppi, joka istuu elinkautista, kutsumme häntä Henryksi, -
kertoi minulle viimeisimmästä uhristaan.
Pieni söpöliini nimeltä Adele. Hän on vain seitsemänvuotias.
Adelen äidillä on televisio niin kovalla, -
että hän kuulee Lettermanin vitsit viereiseen huoneeseen.
Niinpä hän menee Adelen huoneeseen...
Pistää kätensä hänen suulleen ja sanoo, "Jos huudat, niin tapan äitisi."
Joten Adele ei tietenkään huuda, ei itke, eikä päästä ääntäkään.
Henry ottaa häntä kädestä ja he kävelevät etuovesta ulos...
Kymmenen päivää myöhemmin Adelen ruumis löydetään.
Tai mitä siitä on jäljellä.
Uskotko satuihin?
- Satuihin? - Niin, kuten...
Liisa Ihmemaassa.
- En. - En minäkään.
- Mikäs se satu oli, jossa on se metsästäjä? - Metsästäjä?
- Se jolla on kirves. - En tiedä.
Se missä metsästäjä leikkaa auki suden mahan -
ja pikkutyttö tulee sieltä elossa.
- Punahilkka. - Punahilkka, sehän se oli.
Metsästäjä avaa suden mahan ja -
tyttö tulee ulos vahingoittumana.
Oletko koskaan nähnyt seitsemänvuotiasta raiskattuna kuoliaaksi?
Hän oli niin pieni ja -
särkynyt.
Tutkimuksessa oli mukana 20 vuotta palveluksessa olleita poliisiveteraaneja.
Kovia miehiä, jotka alkoivat vain itkeä.
Minäkin olin siellä ja itkin.
Tässä maailmassa ei ole Punahilkka-sadun metsästäjää.
En ymmärrä miksi he päästävät sinunlaisia takaisin kadulle.
Meidän täytyy vain saada teidät kiinni uudestaan.
Nähdään, Walter.
Jumalauta...
Kohdella minua nyt näin...
Minä en ole mikään...
- Mennään. - Et kai tunne sääliä tätä paskaa kohtaan?
- Huolehdi omista asioistasi. - Tämä on minun asiani.
Mitä helvettiä täällä tapahtuu?
Kuka teki tämän?
Kaikki jotka eivät voi elää tämän kanssa -
voivat tulla toimistooni, niin maksan viikon palkan ja voitte häipyä.
Meillä on paljon tilauksia, joten takaisin töihin siitä.
Tämä on perseestä.
Oletko kunnossa?
Pysy varuillasi.
Tämä on valmis.
Missä Walter on?
En tiedä.
- En voi uskoa tätä. - Mitä oikein teet?
- Mitä täällä tapahtuu? - Tämä on hevonpaskaa, Bob.
Hevonpaskaa.
Ihmisillä on oikeus tietää.
Oletko nähnyt mitään mielenkiintoista?
En vielä.
- Mitä kirjoitat? - Tämä on lintukirjani.
Olen pelkästään tänä vuonna tunnistanut jo 67 lajia.
Missä ystäväsi ovat?
Eikö sinulla ole yhtään ystäviä?
On minulla.
Yleensä tuollaisilla näteillä tytöillä on paljon ystäviä.
En minä ole nätti.
- Et ehkä klassisesti kaunis. - Mitä tarkoitat?
Sitä että epätavallista kauneutta ei yleensä huomata.
Ihmiset huomaavat vain värikkäimmät linnut.
Mikä sinun nimesi on?
Linda? Susan?
Jennifer? Jackie?
Kerro nimesi niin kerron omani.
Robin.
Aivan, kuin punarinta englanniksi.
- Kuinka vanha olet? - Kaksitoista.
- Etkä ole - Olen, kolmen kuukauden päästä.
En jaksa odottaa. Inhoan olla yksitoista. Se on maailman tyhmin ikä.
- Mikä sinun nimesi on? - Walter.
- Onko sinulla paljon ystäviä? - Ei.
Miksei?
Minut lähetettiin pois kauan sitten...
Kun tulin takaisin, kaikki kaverini olivat poissa.
Kuulostaa kuin sinut olisi karkotettu.
Aivan, karkotettu...
Linnut ovat ystäviäni.
Ne tietävät että katselen, mutta se ei häiritse niitä, koska ne pitävät siitä.
Jos ne tietävät ettet vahingoita niitä.
- Robin. - Niin?
Haluaisitko istua sylissäni?
Mitä?
- Haluaisitko istua sylissäni? - Ei kiitos.
Hyvä on.
Ei se haittaa.
Haluatko, että istuisin sylissäsi?
Kyllä.
Nauttisin siitä.
Tiedän, että tämä paikka on todella hiljainen -
pikkulintujen ääniä lukuun ottamatta.
Ne kuulostavat peipposilta.
Niitä ne saattavat ollakin.
Haluatko istua?
Isäni antaa istua hänen sylissään.
- Todellako? - Kyllä.
Pidätkö siitä, kun hän pyytää?
En.
Mikset?
Oletteko silloin kahdestaan?
Puhuuko hän outoja asioita?
Liikutteleeko hän jalkojaan hassusti?
Walter?
Haluatko vielä, että istun sylissäsi?
Voin istuakin. En pistä pahakseni.
En.
Mene kotiin, Robin.
Tule sisään, se on auki.
Hei, Walter.
Kuinka voin auttaa, ylikonstaapeli Lucas?
En tiedä, se nähdään pian.
Etkö kuullut?
Eilen illalla -
huutamista ja kiljumista ulkoa?
En.
Mies hakattiin aika pahasti. Tiedätkö siitä mitään?
- En. - Voisin viedä sinut asemalle.
Niin voisit.
Mutta hukkaisit aikaasi.
Siellä oli poika.
Hän näki hyökkääjän.
Hän antoi kuvauksen, joka sopii todella hyvin sinuun.
Kaulassasi on ilkeännäköisiä haavoja.
Tyttöystäväni on intohimoinen.
- Mihin nämä laatikot on tarkoitettu? - Muutamme yhteen.
Onnittelut. Onnenpoika.
- Olen onnekas. - Niin varmasti olet.
Hyvä on.
Nähdään, Walter.
Odota.
Luuletko, että saatte sen miehen kiinni?
Kyllä. Nappaamme hänet.
Mutta uhri ei pysty puhumaan.
Muiden vammojensa lisäksi hänellä on murtunut leuka.
Teimme hänestä haun ja ilmeni, että hänet on etsintäkuulutettu Virginiassa.
Raiskasi pojan.
Pysy kaidalla tiellä. Tarkkailen sinua.
Tapasin siskoni.
Se oli vaikeaa.
Hän on yhä loukkaantunut ja vihainen.
Ymmärrän sen.
Se vaatii aikaa, Walter.
Aikaa.
Miltä se sinusta tuntuu?
Se tuntuu -
ihan hyvältä.
Arvostele tekstitys osoitteessa: WWW.DIVXFINLAND.ORG