UŽ TADY NEŽIJEME
Chceš napít?
Myslím, že došlo pivo.
- Došlo pivo? - No, nic tu není.
- Já pro ně skočím. - Já půjdu.
- Ne, já půjdu. To je v pořádku. - Ne, já. Potřebuju na vzduch.
Bojovník v džungli!
Počkej.
Co to děláme?
Nevím.
Mohli bychom přestat?
Přestat s čím?
- Proboha. - Mohli bychom přestat?
- Ne. - Nechci přestávat.
- Já taky ne. - Uvidíme se zítra ve 12 u Shana.
- Jo, dobře.
- Ahoj. - Dobrou noc.
- Pojď sem. - Co je?
- Pojď sem. - Co? Terry?
Co se děje?
Přestaneme se přetvařovat, ano? Od teď se budeme chovat jako manželé.
- Žádné flirtování, rozumíš? - Ne. Jak bych mohl?
Kdo může rozumět takové snůšce nesmyslů?
Ale, Jacku. Netvař se, že nevíš, o co jde.
- Prosím. - Terry...
...dej si víno.
Pili jsme gin. Nechci víno.
Promluvíme si o tom ráno. Jsi opilá a pohádali bychom se.
A ty se tak tváříš.
Zapomeň na to, jak se tvářím.
Promluvme si o tobě a Editě.
Ty vaše malé procházky...
Ty ukradené chvilky...
Někomu něco dojde...
...třeba roláda, a hned pro ně jdeš ty a Edita.
Roláda? Opravdu?
Roláda?
O čem to mluvíš?
Neměl bys mě nechávat s Hankem...
...a stavět mě do takové pozice. - Do jaké pozice?
- Jacku, poslouchej mě. - Co?
Něco se děje.
Buď to sám chceš, nebo to tak prostě je.
To jsou opravdu nesmysly. Ano?
Co je sakra špatného na tom, že jdeme s Editou pro šest piv?
Co ti vlastně vadí? Že jste zůstali s Hankem sami.
- Viděl jsem vás. Šílíš po Hankovi. - Ale, no tak.
- Mám se za to cítit provinile? - Šílím po svém manželovi.
Jéžiš. Už nejsme zamilovaný párek, pro Kristapána!
A proč ne?! Jsme svoji tak dlouho, že tě unavuju?
- Terry. - Ne. Je to tak?
- Můžeš kdykoliv odejít. - Terry...
Možná bychom si měli vyjasnit...
...jak dlouho to ještě potrvá. - Terry!
- Nikam nejdu! - Děti budou v pořádku.
Pokud trpíš...
...pokud jsi tak zklamaný. - Jsi jediná manželka, co znám...
...kterou naštve, že se na ni manžel nelepí na večírku!
- Manželé se svých chotí dotýkají! - Mazlí se Hank a Edita každou chvilku?
Hank ji nemiluje.
Řekl mi to, když jsi tu nebyl.
- On ti to řekl? - Jo.
- Ano? - Ano.
Proč? Proč ti to říkal?
Nevím. Prostě to řekl.
Co jsi dělala? Jenom tak to plácl? To zní divně.
Bavili jsme se. Jak jinak si lidi sdělují informace?
Když lidi říkají podobné věci, tak u toho dělají něco jiného.
Jo, kouřila jsem mu ho na verandě.
- Co je ti po tom? - Nic.
- Chci, abys mi řekla pravdu. - Pravdu?
Jacku, ty ani neuznáváš pravdu.
- Ty mě ve skutečnosti nemiluješ. - Terry, to není pravda.
Nikdy to nebyla pravda. A když to říkáš, tak je to pravda jenom na minutu!
- Rozumíš? - Jdi do háje!
Jdi do háje!
Zatraceně!
Děvkaři!
Bastarde!
Chci se soustředit!
Vrať mi ten papír!
Sakra.
Tati!
Přestaň! Moc křičíš.
Sakra.
Mami!
Přestaň!
Vrať se!
Mami!
- Mami! - Co je?!
Běž do školy.
Je léto. Nemusím. Ty běž do školy.
Je sobota. Nemusím.
Tak co budeš dnes dělat?
Psát příběhy.
Proč?
Aby se lidi smáli. Aby plakali...
Ale proč?
- Neviděla jsi moje klíče? - Jo. Tam jsou.
Chůva se tu zastaví na pár hodin. Musím jet pryč a něco vyřídit.
Až skončím s psaním, tak si půjdu zaběhat s Jackem.
- Dobře. - Ahoj.
Hezký den.
Tobě taky.
Ahoj.
Ano?
- Chceš oběd nebo snídani? - Co máš?
Vločky, pokud chceš snídani. Pokud chceš oběd, můžu zajít pro humry. Pro tebe a pro mě.
- Děti je stejně nemají rády. - Nemůžu. Spěchám. Jedu s autem na prohlídku.
Bude to během půlhodinky.
Musím ho tam dát před dvanáctou.
- Musíš? - Pokud to mají dodělat, tak ano.
A co na tom budou dělat?
Olej a mazání.
To tak moc dlouho netrvá, takže...
Terry, ti chlápci mají práci a chtějí auto buď teď nebo vůbec.
Nezjímá je tvůj humr. Ale jestli ho chceš, tak si ho udělej, než odejdu.
Ty nevrlý kreténe, udělej radost své ženě a dej si toho blbého humra.
Já žádného nechci.
Proč? Myslíš, že by ti nechutnal?
Víš, co myslím.
Chceš Cheerios nebo Grape-Nuts?
Grape-Nuts, prosím.
Blbče.
Sakra.
Ježíši Kriste.
Seane. Seane. Uklidni se a nech toho.
- Spíš dlouho. - Jo. Protože je sobota.
Protože jsi ponocoval. Hádali jste se.
Ano? A co jsi slyšela?
Křik a nadávky. Pak jste odešli.
Něco vám řeknu. Dospělí se hádají.
Zvláště ti ženatí.
- Chcete něco k jídlu? - Snědla bych koně.
Snědla bych koně.
Dej to svému bratrovi.
Když ti slíbím, že neztloustnu, uživím naše dítě?
Chcete taky zákusek?
- Máme vůbec nějaký? - Nikdy jsme neměli zákusky.
Já jsem ale hloupý táta. Až pojedu domů, tak nějaké koupím.
- Kam jdeš? - Jdu nechat opravit to auto.
Můžu jet taky?
Ne, protože pak půjdu běhat s Hankem.
- Nevadí. Budeme tě sledovat. - Ne.
To je máma! Chci, abychom začali jíst zákusky, mami.
- Jé! Zákusky! - Nikdy jsme neměli zákusky.
- Jdu. - Dobře...
- Máš dost? - Jo.
- Ahoj, tati! - Ahoj!
Jak to, že táta má rád zákusky a ty ne?
Táta je táta a máma je máma.
Mami.
Zlato, jsme různí lidé. Nejsme stejní. Jsme různí.
Hej.
- Přihlásila ses na letní kurs? - Jistě. Proč by ne?
Proboha.
Na tvém místě bych byl na pláži od rána do večera.
- Musím získat nějaké kredity. - Ne.
Když někdo vypadá jako ty, nemusí nic.
Nashle, pane Evansi.
Uživej si!
Nebude to trvat věčně.
Jenom zkontrolujte olej.
- A promažte to, pokud uznáte za vhodné. - Jistě.
Mám nějaké vyřizování támhle s mojí ženou...
Zlatíčko. Myslím, že ti to zbaštil.
Možná bych měla začít kouřit tvou značku.
Možná bys měla říct manželovi, ať hlídá děti, zatímco budeme šukat.
- Líbilo by se mu to. - Jo. Ona by to neudělala.
Myslím, že se s ní chce vyspat.
- Proč? - Proč?
- Jo. - Protože je pěkná a má ji rád.
Po té francouzské děvce ješte žádnou zvláštní číču neměl.
Proč myslíš, že by to chtěl?
Způsob, jakým se na ni dívá. A jak se díval na nás...
...když jsme se vrátili z nákupu piv. - Ano? A jak to bylo?
Rozpačitě.
- Vadí ti to? - Mně? Ne.
Dobrá. Můžeme se všichni starat o děti druhých.
"Kvetla, kvetla. A v květnu to bolelo."
V květnu jsem byla sama.
Fuj.
- Spálíš se. - Ne.
A pak tě odhalí.
- Měla bych slunci zabránit. - Ne. Nemůžu. Nemůžu.
- Ale ano. Můžeš. - Jsem hotový. Jsem starý.
Jsem vyčerpaný.
Měl jsi dost?
Nevím. Podívám se.
Myslím tím jídlo.
Jo. Jo.
Měl jsem Grape-Nuts. Vstával jsem pozdě.
Jo.
Vidíš, měl bys žít se mnou.
Živila bych tě líp.
Ona mě živí dobře.
Dává mi, co chci.
Je to naprosto šťastné manželství.
Přestaň.
Jsem zvědavá, jak na nás přijdou.
Hank tě na mě ucítí v tělocvičně.
Ne, mám na mysli Terry. Pokud nás chytí Hank, tak to nevadí.
Nepřestanu, dokud nebudeš chtít, ale ty asi budeš.
Nebo ne?
- Ne, nebudu. - Ale budeš.
- Co? Myslíš, že nic nepozná? - Byl by zázrak, kdyby poznal.
Ale Jacku. Mluvíš, jako by to byl Charlie Chan nebo co.
Jako by mu na tom záleželo.
- Někdy si myslím... - Někdy si myslíš co?
Někdy si myslím, že tě miluju víc, než si myslím, že dovedu, což je moc.
Což je moc?
Impotent jako ty?
Dej mi cigaretu.
Moje poslední...
...až do...
...do...
Nevím. Zavolám ti.
Musím si vzít tohle.
Musím domů, vyspat se a udržet chůvu ještě další hodinu.
- Nevadí ti to? - To je v pořádku.
Díky.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
Mami.
Co je?
- Mami, přestaň. - Dobře, dobře.
- Co je to? - Pořad.
Ano, vím, že je to pořad, ale jaký?
Vesmírný.
Chtěla by ses někdy podívat do vesmíru, holčičko?
Ne. Jenom...
Chtěla bych se tam podívat, jenom když táta a ty pojedete taky.
Samozřejmě, že bychom s tátou jeli taky.
Tak pak jo.
Naprosto souhlasím.
Houstone, myslím, že máme satelit.
Je tu dobrý výhled.
Vypadá to dobře, díky.
Klíč je na svém místě.
Začni točit.
Už stejně nic nenapíšeš, blázne. Pojď si zaběhat.
Jedna mizerná stránka.
Jedna stránka za čtyři hodiny, to je smutné.
Tři hodiny a 46 minut.
Myslíš, že bych obětoval jedné stránce celé čtyři hodiny?
Jdeme běhat.
Chceš přestat?
- Přesně tak. Přesně tak. - Pokolikáté to je? Po osmé, po deváté?
Naposled. Štvou mě. Chtějí mě zabít.
Cigarety nemají duši, Jacku. Nechtějí ti ublížit.
Pomalu, námořníku.
Je vám dobře, princi?
Jo, jsem v pořádku, čuráku jeden.
Opravdu?
- Seš teď v létě trochu naštvanej. - Jo? Myslíš?
Jo.
- Měl jsem teď v létě pracovat. - Jo. Možná a možná ne.
Měl jsem utrácet peníze.
- Pracovat víc. - Člověk by měl umět žít...
...nečinně i několik měsíců, aniž by se zbláznil.
- Zkus psát. - Zkoušel jsem. Jsem čtenář a ne spisovatel.
Měkota a ne bojovník.
Jéžiši. Hulíš jak fabrika. Jsi beznadějný případ.
- Terry asi voníš jako popelník. - A Edita tobě?
Ne. Ne všude.
- Po Jeanne jsem se žádné nedotkl. - Ano. Jeanne.
Nutila mě kouřit podělané francouzské cigarety. To by přestal každý.
- Viděl jsi ji, než odešla? - Ano, viděl jsem ji.
Vzpomínáš, jak jsem jel do New Yorku za svým agentem?
Byl jsem v Portlandu.
Ó, Bože.
Letiště. Slzy.
Bylo to romantické. Už deset let chci za ní jet do Paříže.
Proboha.
Co říct? Jsem vášnivý. Nechci nechat žádnou jít nepomilovanou.
Betty!
Mami!
Co je?
- Mami! - Nebij ji tou pálkou!
Tak proč jsi ji neopustil, Hanku?
Koho?
Editu.
- Proč bych měl? - Protože miluješ jinou.
- Jéžiš, nejsme ve středověku. - Co? To se stává.
Muži opouštějí své ženy pro jiné a jsou šťastní.
- Dokud nezačnou podvádět svou novou ženu. - Jasně, tak nějak.
- Nemá smysl s tebou mluvit. - Proč?
Jsi příliš milý na to, abys šukal někoho bez lásky, že jo?
- Jo. - Když to děláš jen se smíšenou láskou...
...myslíš si, že Terry nemiluješ. - Co, mluvil jsi s mou paní?
Dívej, měj si rád, koho chceš.
Měj rád děti, svou ženu, žij v míru.
Ale jednou, jenom jednou...
...se zkus vyspat s někým, jenom protože se budeš cítit dobře.
Víš, tvá žena...
...může žít se stejnou filozofií.
- To je její věc, Hanku. - Statečná slova.
Ale pravdivá.
- Proč se o tom vlastně bavíme? - Nevím. Je to jen tak.
Viděl jsem, že jsi nešťastný a chtěl jsem, abys byl šťastný.
Mám děvče a tak Terry dělá humra.
Dáme si sklenku vína a děti kvůli tomu trpí.
Sakra.
Na, vem si to.
- Pojď na chvilku. - Ne, nestíhám.
- No tak. - Neměl bych.
Tati!
Přinesl jsem dárek.
Pití?
Počítáme do deseti. Teď máme dva.
- Ne, tři! - Tak jo, tři.
Čtyři.
- Tati, kdy si taky zahraju? - Nikdy.
Neumíš házet.
- Za chvilku, Natašo. - Hej, vy!
- Projedeme se na kolech. - Ne, učíme se chytat.
Prosím. Pojeďme!
Ale Natašo. Už je pozdě.
Ale Jacku. Ještě není tak pozdě.
Jo! Pojedeme k řece!
- Jasně! - Dobře. Pojedeme na kola.
- Mami. - Běž s tátou, zlato. Já mám práci.
Seane, nasaď si přilbu!
- Jak se ten tanec jmenuje? - "Naštvaná hospodyně."
Co je to?
Smrt Ivana Iljiče. Chtěl jsem o tom na podzim přednášet.
Byla jsem v noci trochu protivná. Omlouvám se.
To je v pořádku.
Neměla bych se opíjet.
Zapomeň na to.
Ne, musím dospět.
Copak dospělí nejsou agresivní?
Ne ti s manžely.
Přečti si noviny. Ženy vraždí své muže každý den.
To nejsou lidi jako my.
Dělal ti minulou noc Hank návrhy?
Ano. Ale pil.
A co? Jsi pěkná.
Hank má rád pěkné ženy.
Víš jak moc tě miluju?
Ano.
Ne jenom tak. Je to ještě víc.
Jak víc?
Čím déle to trvá...
...tím je to silnější.
Víš, co mám na mysli?
- No? - No co?
- No tak, co dělal? - Do toho ti nic není.
Tak jo, cos dělala ty?
- Nic. - Ale tak...
Chtěl mě políbit na verandě, tak jsem šla dovnitř.
Kam? Sem?
Do kuchyně, dát si víno.
Tak šel za tebou do kuchyně a...
A řekl mi, že mě miluje...
...políbil mě a řekl, že nemiluje Editu.
A já jsem se cítila špatně a šli jsme ven a sedli si na schody.
Špatně, kvůli...
...tomu, co řekl o Editě, nebo...? - Ano.
Edita je moje kamarádka.
Je skvělá. Nezaslouží si to.
A já se na tom nechci podílet.
Ale před tím jsi byla v pohodě.
Chci vědět, co jsi dělala.
Můžeme s tím přestat?
Nebo chceš vědět, jestli měl nos vlevo nebo vpravo...
...když mě líbal? - Ty si to pamatuješ?
Leželi jsme na podlaze, on byl vpravo, takže měl nos vlevo.
Vy jste leželi na podlaze. Dobrotivý Bože...
Dřepla jsem si, abych... Zmlkni.
Co? Jenom žertuju.
Ne, nežertuješ, Jacku.
Jsi rád, že mě políbil.
- Řekněme, že mě to nevzrušuje. - Ale mě ano!
Dobře.
Jacku.
Podívej se na mě.
"Stalo se mu, že to, co bylo nemožné předtím...
...že nestrávil celý svůj život tak, jak by měl, může být nakonec pravda."
Ahoj, pojď.
Vstávej. Chceš palačinky?
- Chci tři palačinky. - Připravena?
- Připrav si talíř. - Připravena.
Stůl jedna.
- Jdeme. - To je moje!
- Mami! - Mějte se hezky.
"Jeho profesionální povinnosti a způsob života a soužití s rodinou...
...mohl být mylný v základech."
"Chtěl to všechno sám před sebou obhájit...
...ale náhle pocítil slabost toho, co obhajoval.
Nebylo co obhajovat."
Nudné.
Jime.
- Všechno v jeho životě se ukázalo jako špatné? - S tím nic nenadělá.
Nenadělá? Najde Boha.
Trochu naděje na závěr? Světlo na konci tunelu a žádná bolest? Je to tak?
Ten člověk udělal jednu důležitou věc.
- Jakou? - Umřel.
A Tolstoj možná nechtěl napsat velký a povznášející příběh...
...o způsobu, jak máme žít.
Možná nám chtěl jenom ukázat, jaké to je zemřít.
To je traumatizující.
Když to čtu, tak sem tam narazím na nějakou chybku.
A teď najednou vidím...
...že spoustu toho umíte napsat tak jako já.
Je to deprimující.
Co se stalo?
První půlka příběhu krásně ladí...
...ale pak:
Co?
Chceš mi říct, že ti došly nápady, o čem psát? Nevěřím.
Nemohla jsem se soustředit až do konce. Nastěhoval se ke mně přítel...
- Přítel? - Chci říct, že...
Chci se bavit o tom, co je tu napsáno.
- Promiňte. - Děláte si legraci?
Dobře.
Jenom tohle.
Sakra.
Podáte mi prosím zvýrazňovač?
Linden.
Máma mi poslala nějaké peníze, oslavíme to?
- Jo. Jasně. - Dobře.
- Zítra? - Dobře.
Chce se se mnou setkat, říct mi, jak se mu to líbí, ale nevydá to?
Koho to bude zajímat?
Hele, řekni mu, až to vydá. Já se k němu nastěhuju a vyperu mu.
Bože. Kdo je zklamaný? Já nejsem zklamaný.
Ahoj, Jerry. Sakra.
Stačí ti jedno ano.
- Kam jdeš? - Jdu nakupovat.
- Vezmeš Sharon? - Ne. Hraje si venku.
Kristepane, Edito, já chci psát.
Tak piš. Hraje si venku.
- Kam jdeš? - Do knihovny. Vrátím se ve čtyři.
- Proč? - Protože mám práci.
- Jakou práci? - Práci.
- Dobře. Dej mi padesát dolarů. - Proč?
Proč asi. Abych mohla letět do Kalifornie. Musím zaplatit opraváře.
Ty jsi už utratila pondělní peníze?
To se mi snad jenom zdá. Ano, manýry mé dcerušky začínají být drahé.
Dej mi to!
Vrať to!
Dej mi to.
Vrať to.
- Dej mi to. - Hej!
Chcete něco vidět?
Myslí si, že to stojí za prd.
Skvělý, ne?
- Nesnáším ji. - Ne, to není pravda.
Je tvůj život.
- Máš ráda Terry, že ano? - Ano.
- Myslím, že je skvělá. - Je skvělá.
Jenom by to neměla být moje žena.
- Chcete kafe nebo něco? - Ne, to je dobrý. Díky.
Minulý týden jsem šla se Sharon do zoo.
- To je skličující místo. - Jo, to vím.
Ale...
...dívali jsme se na gorilu.
Vzala si svůj bobek do ruky a začala ho lízat.
Myslím, že je to zajímavější než plameňáci.
Ti mě rozbrečí.
Říkal jsem ti, že je to skličující místo.
Vypadala tak lidsky, věříš?
Jako kdyby věděla, že je v pasti.
Víte, jak smutné je se na vás dívat?
Jaký myslíš, že je rozdíl mezi námi dvěma?
Terry tě miluje.
Jste ženatý?
- Třicet let. - Hmm...
- Máte děti? - Dvě. Obě už mají taky rodinu.
Zajímá se vaše žena o práci, kterou děláte...
...teda, jestli ví všechno o instalatérství?
Ne, vůbec ne.
Co dělá?
Má ráda zahradu. Je tam šťastná.
Řekl jsem něco nevhodného?
Udělal jsi ze mě dobrou ženu.
Kdybych tě nemilovala, musela bych milovat někoho jiného.
Hele, Hank nás potřebuje, ale...
...on nedovede milovat nikoho kromě své práce. Ostatní ho nezajímá.
Tomu nevěřím.
Nemám na mysli přátelství s tebou.
Tobě by daroval i ledvinu.
- Ano, a tobě taky. - Samozřejmě...
...ale do manželské poradny by nešel.
Víš, ty jsi legrační holka.
Po vyčerpávající souloži mluvíš o manželské poradně?
Kdo vlastně jsi?
Víš, co jsem chtěla. Chtěla jsem vědět, na čem jsme.
- A teď to vím. - A?
Miluješ toho, s kým máš poměr.
Ten se brzy zhroutí. Věř mi.
Vím, jak to chodí.
Už se tím svým románem zabývá příliš dlouho.
Brzy se probere, zamrká...
...a přefikne prvního, kdo mu vejde do kanceláře.
Doufám, že tam ten někdo vejde dříve než já.
Během chvilky přefikne svoji ženu. Proč ne jiný muž?
A tvůj manžel dělal návrhy mé ženě, jaký máš z toho pocit?
No, každý si zaslouží být šťastný, že?
- Čau. - Čau.
Jak bylo v práci?
Spálil jsem román a napsal blbou báseň.
Jak bylo v obchodě?
Fajn.
Už jsi skončil v knihovně?
Jo.
Hank and Edita přijdou dnes večer. Budeme se dívat na film.
Skvělé. To je dobře.
- Hank volal? - Jo. Volal.
Co? Humry?
Ó, je nádherná. O tom není pochyb.
Ale víš, že celý den nic nedělala, jenom jedla, spala a chodila kolem...
...aby nás okouzlila svou krásou. Nic víc.
A líný život nemůže být...
...čistý.
Haló?
Čau. Čau!
Haló.
Čau. Ahoj všichni. Co se děje?
- Slavíme. - No, to vidím.
Hanku?
New Yorker vydá jednu z mých básní.
Cože? To je skvělé! Jak vzrušující! Co na to Edita?
Ještě jsem neměl příležitost jí to říct. Někde nakupuje.
Nevypadáš moc nadšeně.
- Ale ano. - Jo, co ty víš?
Hanku, lidé, kteří tě znají, mají rádi tvou práci.
Publikují tě. Lepší už to být nemůže.
Je to báseň, Terry. Vážně to tak zajímavé není.
Ne, Hanku, to není pravda.
Chceš být zajímavý, pracuj s lidmi nemocnými rakovinou a zvracejícími z chemoterapie.
Nebo zkus učit matematiku dítě, které trpí fetálním alkoholovým syndromem.
Ne, s těmito lidmi není moc veselo.
Jo. Dobře.
- Děkuji. - Není zač.
Potěšila jsi mě. Co kdyby sis dala lžičku...
...zákusku, který "splní každý sen"?
Reději bych jedla zvratky. Musím letět.
Čau.
Udělej mi laskavost a neříkej to Jackovi, ano? Nech mi tu škodolibou radost.
Uvidíš ho dřív než já. Půjdete běhat, že?
Ano?
Jo, jasně. Určitě.
- Dobře. Ahoj, zlato. - Ahoj.
- Čau. - Terry uklízí listí.
Říkala, že její život chce změnu. Říkala, že by měla pracovat.
Měla by začít teď. Platit za to, že je líná.
Tři dny po sobě ustlala postele hned poté, co jsme vstali.
Složila prádlo před desátou.
Před polednem vysála.
Pro nás ostatní sepsala seznam domácích prací.
Čtvrtý den...
...se její hybnost náhle zastavila.
Takže?
Takže jsem zkontrolovala jeho tašku z tělocvičny a šaty byly složené a čisté.
Nešel ani běhat, pokaždé mi mizera lhal.
Tak mu o tom řekni.
Nemůžeš se zeptat Hanka?
- Ty chceš, abych se zeptala Hanka? - Ano.
Sakra. Nevím. Nevím, jestli chci vědět.
- Čau. - Čau.
- Jak se ti běhalo? - Skvěle.
Humry.
Jdi do háje.
Nevhodné!!!
- Mami! Tati!
- Co se děje? - Pořád je mokré.
Lehni si. Za chvíli jsem tu.
- Co ještě, Terry? Co ještě? - Co?
Klid. Udělám to, až to vyřešíme.
Nejde o to, cos neudělala. Jde o to, proč?
Proč žijeme v tom nejšpinavějším domě, jaký znám?
Proč říkáš, že miluješ naše děti a ty jdou po několik dní spát nemyté?
Právě teď spí Sean nahoře ve chcánkách z minulé noci.
Zapomněla jsem.
Zatraceně!
Zatraceně, Terry. Náno líná.
Klid, zlato. Klid.
Zůstaň tu a já se vrátím.
Vezmu prostěradlo. Je to jenom trochu mokré, jen klid.
Klid, zlato. Miluju tě.
Běž si lehnout. Miluju tě.
Dobře.
- Chci s tebou mluvit. - Musím umývat nádobí.
- Ne. Teď. - Tak mluv, já budu umývat nádobí.
- Terry... - Sedni si.
Nech to. Poslouchej mě.
Jsem zničená z toho, jak mě pořád kritizuješ. Kdo jsi, abys měl právo mě kritizovat?
Sice jsem zapomněla, že je Seanova postel mokrá...
...ale kdybys s nimi vstával alespoň jedno ráno...
...kdybys je miloval tak, jak říkáš... neřekla bych.
Ty mě obviňuješ, že nemám ráda vlastní děti?
To je tvůj styl boje, jízlivá a uštěpačná ženská.
A něco ti řeknu. Kdybys s ním vstával alespoň jednou za posledních pár dnů...
...věděl bys, že neměl postel mokrou.
Ale ne. Počůral se před třemi dny a vím o tom, protože mi to řekl.
- Tak co? - Takže nikdy nepodáš fakta správně.
Vždycky je překroutíš, Terry. Vždycky!
Nikdy v životě jsi neudělala nic správně. Prostěradla, účty...
Vždycky jsi je prošustrovala. A pokaždé ses vymluvila...
...a pokaždé blbě. - No tak, co chceš, abych udělala?
- Udělala? Ty něco umíš? - Ty hajzle!
- Terry! - Hajzle!
Hajzle!
Proboha. Proboha, Jacku. Proboha!
Sakra.
Bylo to den po výplatě, co jsem dal Hankovi 50$, které jsem mu dlužil.
Proboha, nemůžu tomu uvěřit. On mi zaplatil!
Dělal velké drahoty, že peníze nepotřebuje.
Děkuji ti mnohokrát.
Večer potom přefikl mou ženu na předním sedadle mého auta.
Kde jsi byla?
Nemohla jsem usnout, tak jsem se byla projít.
Tohle mi říkat nemusíš. Jsem vzhůru od půl druhé.
Ty jsi takový bastard.
- Spíš vůbec někdy? - Ano.
- Jasně, že jo. - Když jsem unavený, tak ano.
- Proč jsi mě nepřinesl do postele? - Proč jsi nepřišla do postele?
Protože chci být milována.
Ty už mě nemiluješ. Ty mě šukáš.
Seděla jsem na schodech s Hankem. Držel mě za ruku a poslouchal mě.
Poslouchal mě, jak mluvím o tomto podělaném manželství.
A řekl mi, že se mnou cítí.
A já jsem byla šťastná, když to řekl.
A byla jsem šťastná, když mě miloval.
Byla jsem na minutu šťastná a pak jsem si vzpomněla na tebe.
Chtěla jsem být tady s tebou a vrátit se zpátky.
A být v této zatracené posteli v tomto domě...
...s mým manželem a dětmi, ke kterým patřím.
To je opravdu obdivuhodná nostalgie, Terry.
Sakra.
Jacku...
...teď tě miluju...
...možná víc, než celá ta léta.
Ale jsem naštvaná.
Jsem tak naštvaná, Jacku, celou tu dobu, že jsi to tak připravil.
Připravil jsi to a stalo se to. A já nevím, co bude následovat.
Proč? Uvidíš se s ním zase?
Bože. Ježíši Kriste, Jacku. Já nevím.
Co?
Pak je po všem. To chceš říct?
Co je s tebou? Myslíš, že milovat se je stejné jako kouřit?
- Je to... - Je to co?
Je to slib.
Slíbilas mu, že se s ním zase uvidíš.
Neřekla jsem mu nic. Když roztáhnu nohy, to je slib.
A on vůbec nic neříkal?
Musel něco říct.
Ó, můj Bože, ty jsi strašný.
Chceš detaily, co?
Fajn.
Chvíli jsme jezdili.
Dal mi ruku na bradavku...
...a já jsem byla hotová už jenom z toho, že se mě dotýká.
Víš, co se dělo pak? Zastavili jsme a zběsile jsme mrdali.
A něco ti řeknu, Jacku?
Udělala jsem se dřív než on.
A potom jsem byla nahoře.
A dívala jsem se mu do tváře, přímo do očí...
...a řekla jsem mu, že ho miluju. - To stačí, ano?
Stačí.
Měl bys mě za to vyrazit zuby, ale to ty ne, že?
Ne, ne. Protože se ti to líbilo.
Chceš náš vidět, Jacku?
Víš co...
Šukej si koho chceš, kdy chceš...
...ale nesnaž se amatérsky analyzovat duši člověka, kterému jsi nikdy nerozuměla.
Tvé závěry stojí za hovno.
Ježíši Kriste.
Moje "amatérská analýza".
"duše člověka, kterému jsem nikdy nerozuměla."
Ty ubožáčku.
Ó, můj Bože.
Ty ubohé děťátko.
Jenom mluvíš a mluvíš.
Myslíš si, že se znáš, ale něco ti řeknu.
Jsi zvrhlík.
Jdu spát. Máme dvě děti, které ráno brzy vstávají.
Ty nejsi ten, kdo jim připravuje snídani.
Udělám ji. Zapomeň na to.
Díky. Alespoň s něčím umíš pomoct.
Bohužel mi neumíš pomoct s ostatními problémy.
Podívej, Jacku, nevím, co mám dělat.
Myslím zítra. Co mám říct?
"Jé, Hanku, to bylo včera...
...a dnes je dnes, a já nevím, jestli s tebou chci ještě někdy spát."
Musíš uznat, že i cizoložství má svou morálku.
Takže si musím ujasnit pár věcí.
- Dělej, co umíš. - Díky, Jacku.
- Dobrou noc. - Udělám, co budu umět.
- Ahoj. - Včera v noci to dělali.
Zastav se.
Počkej, počkej. Kde je Hank?
- Spí. - Nahoře?
Jo. Šel by prvně do koupelny, neboj.
- Uslyšíme ho. Rychle, ošukej mě. - Dobře.
Ó, Bože.
Konečně to vyšlo. Pomozte Hankovi, Editě a Sharon oslavovat.
Vrať se!
No tak. Vezmi zlato! Vezmi zlato!
Brzy mu dá do zubů.
- Komu? - Tomu tlustému skřetovi.
Jak to víš?
Protože, kdyby mu nedal do zubů, nebyl by sám se sebou spokojený.
Bež spát.
Táňo, vrátíme se o půl jedné. Nemluv s kluky.
Táňo, a obleč jim dvě trička. V noci je jim zima. Díky.
- Jenom jedno. - Ahoj, mami.
Dobrou noc.
- Konečně. - Gratuluji.
Musím poděkovat mé krásné múze.
- Ahoj, Joe. Jak se vede? - Dobře.
- Hank má teď dobrou náladu. - Je vždycky v kondici. Pořád.
Jo, jo, jo. New Yorker.
- Čau, Hanku, New Yorker. - Čau.
- Jde to dobře. - Kriste.
Nevím, jestli to zvládnu.
Opatrně s tím přáním, mohlo by se splnit.
- Tak na zdraví Hankovi. - Hanku.
Dobrou noc.
Jistě.
Terry je unavená. Zavezu ji domů. Vezmu si tvé auto, ano?
- Mějte se dobře. - Bavte se.
- Veze ji domů. - Kromě jiného.
Myslím, že bys mu to teď měla říct.
- Nemůžu. - Proč ne?
- Nevím. - Proč ne?
Nevím.
- Ne. - Co?
Chci se teď soustředit na to, abych ho nenáviděla.
Takhle ne, ne po těch deseti podělaných letech.
Poslední tři hodiny jsem byla u Willieho.
Víš, ten bar, kde pijou všechny žebračky.
Samotná v baru poprvé v životě.
Samotná v baru.
- Co se stalo? - Na tom nesejde.
- Dobře. - Proto se se mnou hádáš.
Piju víc, než kterákoliv jiná.
Jsem jediná žena, která stačí mužům na večírku.
Odpoledne nasávám.
Zbavuješ se mě tak.
Takže...
Jo.
Piju hodně.
Zvlášť když mě můj manžel posílá šukat se svým nejlepším přítelem.
Nechceš toho nechat, Terry?
Dej mi důvod, Jacku.
Dnes...
...jsem vzpomínala na to...
...když mi bylo deset let a táta mě učil rybařit.
A já se jen modlila: "Prosím, Bože, dej ať chytím rybu.
Jenom jednu, ano?"
Jako kdyby štěstí v chytání ryb mě dělalo přitažlivější.
Ale pak jsem zjistila, že být nešťastná znamená být nepřitažlivá.
A štěstí mi teď v životě chybí.
Prostě není.
A z nějakého důvodu mě nenávidíš za to, že můj dům...
...je někdy špinavý.
Tak to není, Terry.
Jacku, jak víš, že to tak není? Vždyť mě ani neznáš.
- Znám tě, Terry. - Ne, neznáš, Jacku.
- Znám tě. - Ne.
Říkáš, "Jsi to, co děláš"?
Kdo tomu věří?
Co to vlastně znamená?
Znamená to, že jsem kuchařka...
...služka, děvka nebo mizerná uklízečka?
Protože kdybys ty, ty bastarde, klesl až na dno a zhroutil se...
...a začal pít a vyplešatěl a ztratil všechno, milovala bych tě.
Miluju tě.
Tebe, Jacku.
Ale jestli mě ty miluješ pro to, co dělám, a ne pro to, co jsem...
...a mezi tím rozdíl je, vím, že je...
...tak co miluješ, když šukám s Hankem?
Co ti dovoluje, abys mě to nechal dělat?
Nebo to je jen další tvoje past, do které jsem upadla?
Obsluž Hanka, potřes packou, sedni, překul se, hrej mrtvého, přines...
...miluješ mě jako psa.
Já miluju Editu.
- Co? - Miluju Editu.
- Jacku. To nedělej, prosím. - Terry...
- Prosím, prosím. - Terry...
- Prosím. - Terry, ne!
Smiř se s tím. Ježíši Kriste. Smiř se s tím.
Takže, kdy odcházíš?
Nevím.
Možná bys měl ještě dnes.
Proč si nejdeš lehnout?
Chci uklidit svůj dům.
Měl bys vidět dům.
Co dělá?
Dělá všechno.
Mluvíš s tátou?
Pojď sem.
- Je to pravda, že nemáš rád mámu? - Kdo to říkal?
Slyšela jsem v noci mámu.
Počkej.
Rozvedeš se?
Nataša říkala, že odcházíš.
Chci žít s tebou.
Nechci si vybírat.
Ale děti... to se jenom táta s mámou v noci hádali.
Máma říká, že odcházíš a miluješ Editu a jí pouštíš k vodě.
Víš, co to znamená?
Ano.
- Opravdu? - Co?
Co co znamená?
Teď mě poslouchejte.
Posloucháte?
To jsou jenom dospělácké hlouposti, rozumíte?
Rozumíte?
Pojďte sem.
Vyrazíme si na kola.
Jo.
- Víš, co je venku? - Měsíc, slunce...
- Jo, vím. - Uran, Pluto, Merkur.
Venuše, Mars, Měsíc.
Slunce. Jupiter.
Víš, že vesmír je tak velký, že nikdo nemůže ani spočítat, jak je velký...
Kolik to je stop? Tak lidé říkají "nekonečno." "Je to nekonečno."
Vidíš ty kameny? Hádej, jak jsou staré.
- Stovky let? - Ne.
Ty kameny tu jsou od dob, co se objevily na Zemi první buňky.
První buňky byly první věcí na Zemi.
Tak možná ty kameny byly...
Kdo byli první lidé na Zemi?
Pokud věříš v Boha, pak Adam a Eva...
...a pokud ne, tak opice.
Víš, že našli důkazy, které svědčí o tom, že měl Bůh ženu?
Je to pravda. Ve skutečném životě.
A co když nevěří v Boha?
Ne, myslím, že lidé, kteří ho hledají, v něj věří.
Bylo to nepříjemné?
Co jako?
Co je to? Co to děláš?
Myslela jsem, že jsi to řekl dětem.
Rozbal to, prosím.
Proč? Nedovedl jsi jim to říct?
Nechci.
Dobře, já...
...je zavolám a řekneme jim to oba.
Já nechci odejít, Terry.
Jacku, vím, je to kvůli dětem.
Ne.
Jde o děti? Můžeš je vidět, kdykoliv budeš chtít.
Nebudu ti dělat žádné potíže.
Víš, že je do toho nebudu zatahovat.
A pokud jde o to jim to říct, můžeme to udělat a vyrovnat se s tím.
Není to kvůli dětem, Terry.
Není to kvůli dětem.
Prostě to rozbal, ano?
Zvládneme to.
Bude to v pořádku.
Nemyslela to tak.
Zlato, co se děje?
Někdo byl na ni ve škole zlý.
Klid, zlato. To bude v pořádku.
Ahoj.
Edita tě včera chtěla vidět.
Musí o tom říct Hankovi.
Už mu to asi řekla.
Říkala, že mu to nevadí.
Jo, to vím.
Řekla jsem jí o Hankovi a o mě.
Mluvila o vás dvou.
Terry...
...prosím ne.
Určitě to bylo hezké odpoledne.
Bylo, svým způsobem.
Bude sněžit.
Čau.
Chceš kávu?
Ne.
Něco k pití?
Jo. Skotskou.
Sedni si.
No, myslím, že se půjdu dívat na film.
Hej, Hanku.
Co je?
Tys to celou dobu věděl.
Nejsem tak natvrdlý.
Jsi v pořádku?
Topím se ve sračkách.
Ale brzy to přejde.
Hele, poslouchej.
Musím ti věnovat příští román.
Tento týden jsem napsal tři kapitoly.
Je mnohem snazší žít se ženou, která se cítí být milována.
Říkal, že byl díky nám štastný a teď je kvůli nám smutný.
Dělalo mu radost, že se o mě staráš a teď je mu líto, že už nemůžeš.
Nemůžu.
Je to smutné.
Co se děje?
Kde je Sharon?
Čeká venku v autě.
Vezmu ji na nějaký čas k matce.
Proč?
Proč? Co se děje?
Edito.
Edito, přestaň.
Edito, Edito, Edito, prosím.
Přestaň.
Nechám toho.
Neopouštím tě, protože jsi nevěrný. Opouštím tě, protože jsem byla nevěrná já.
Stejně na tom už nesejde. Je po všem.
Není?
Není to tak, Edito?
Jo. Je po všem.
No tak proč odcházíš?
Protože můžu.
Z anglického originálu přeložil Tomáš Pavelek
http://recenzefilmu.wz.cz