PROPAD
Občutek imam, da sem na tega otroka,
na to otročje bitje, jezna, da ji ne morem odpustiti,
ker ni pravočasno dojela grozote pošasti,
ker ji ni bilo jasno, v kaj se podaja.
Odkod ta nepremišljenost?
Nisem bila goreča nacionalsocialistka.
Ko sem prišla v Berlin, bi lahko rekla,
da nočem sodelovati, da nočem v firerjev štab.
A nisem rekla ne. Preveč radovedna sem bila.
Nisem mislila,
da me bo usoda vrgla nekam, kamor nisem želela.
Kljub temu si kar ne morem odpustiti.
Gospe so tu.
Lahko gredo naprej.
Firerjev štab Volčji brlog
Rastenburg, Vzhodna Prusija, november 1942
Sedite, dame.
Trenutek boste morale počakati.
Firer hrani psa. Takoj vas bo sprejel.
Povejte, kako se sploh pozdravi firerja?
Nagovoril vas bo, ve pa recite ''heil, moj firer.''
Kaj pa nacistični pozdrav?
Ni potreben.
Ne boste njegovi vojaki, tajnico potrebuje.
Normalno se obnašajte. Kar se da naravno.
Pa poglejmo, ali ima čas za vas.
Moj firer, dame iz Berlina so tu.
Hvala, da ste hotele priti sredi noči.
V vojni žal nismo vedno gospodarji svojega časa.
Kako vam je ime? - Margarethe Lorenz.
Od kod ste? - lz Fulde.
Pa vi? -Ursula Puttkammer. Heil, moj firer.
To kar izpustite. Povejte, od kod ste?
lz Frankfurta na Majni.
Hannah Potrovsky, rojena Berlinčanka. lz Pankowa.
Hedwig Brandt iz Crailsheima, Švabska.
Pa vi? -Traudl Humps, prihajam iz Münchna.
Münchenčanka.
Torej, gdč. Humps, bova začela?
Blondi ni nič huda.
Zelo je pametna. Precej bolj od ljudi.
Udobno se namestite.
Ne bodite živčni. Pri nareku naredim toliko napak,
da jih vi več nikakor ne morete.
Zelo ste mladi.
Koliko ste stari?
Dvaindvajset, moj firer.
Nemški rojaki in rojakinje,
člani stranke,
precej redko se zgodi,
da nekdo stoji pred pristaši po dvajsetih letih službe,
v katerih ni bilo potrebno spreminjati programa stranke.
Rekel bi, da poskusiva še enkrat.
Uspelo mi je, vzel me je.
Berlin, 20. april, 1945 Hitlerjev 56. rojstni dan
Dve leti in pol kasneje
Na tla!
Gremo! Dol z ulice!
Na tla!
To je artilerija.
Si nora? Od kod naj streljajo s topovi?
Ga. Junge, prav imate. To niso letalske bombe, topovi so.
Rusi. - Lepo darilo za rojstni dan.
Kaj se dogaja, Burgdorf? Od kod to streljanje?
Vse najboljše, moj firer.
Obstreljujejo center Berlina.
Od Brandenburških vrat do Reichstaga. -Od kod?
Ne vemo še. Koller je na liniji. -Dajte mi ga.
Veste, da Berlin obstreljujejo s topovi?
Ne. -Ne recite, da ne slišite streljanja.
Ne, v rezervatu Werder sem. - Mesto je na nogah.
Rusi so zavzeli železniški most čez Odro.
Ob Odri nimajo artilerijskih enot.
To ni orožje dolgega dometa.
Protiletalska obramba ob živalskem vrtu trdi,
da je kaliber topov le 10 do 20 cm.
Ruska baterija je pri Marzahnu.
Samo 12 km iz centra! Tako blizu so že Rusi?
Celo vojaško letalstvo bi bilo treba pobesiti!
Nezaslišano!
Rusi so samo 12 km od centra
in to sem moral izbezati iz ljudi sam!
Morda gre res za topove dolgega dometa.
Omenili ste most čez Odro. - Neumnost!
Kako je Himmler prevzeten. - Sami napihnjeni funkcionarji.
Kar slabo mi je ob pogledu nanje.
Firer bo danes razglasil primer ''Clausewitz''.
Izredno stanje v Berlinu. Ne bo ga mogel dolgo braniti.
Če firer ostane tu, bo z njim padel cel rajh.
Pregovoriti ga moramo. Pomenite se s Hewelom.
Samo on bi ga mogoče lahko prepričal.
Verjemite, nima smisla.
Pa govorite s svakinjo.
Zakaj ne? Poročeni ste s sestro Eve Braun,
s firerjem ste skoraj v sorodu. Vse je treba poizkusiti.
Berlin obkrožajo Rusi.
Mladi ste. Kmalu boste oče.
Bi radi umrli v Berlinu? - Seveda ne.
Gospodje, firer!
Vse ven, hitro. Če z dve uri odidemo.
Kaj se dogaja? - Pakiramo.
Odhajamo, niste slišali? Razglasili so ''Clausewitz''.
Ministrstva in vojaški uradi se umikajo iz Berlina.
Kdo bo pa organiziral pomoč ljudem in vojakom?
Ne sprašujte mene.
Kakšna norost!
G. profesor!
Ne dovolim evakuacije svojega osebja! -Kaj res?
Oskrba Berlina s hrano se bo sesula!
Dober vojak vedno najde kaj za pod zob.
In ko se začne boj, komu vzame hrano? Civilistom.
Ne dovolim! - To je firerjev ukaz!
Kot uradna oseba odgovarjam SS in Himmlerju,
kot zdravnik pa pripadam nemški armadi in ostajam tu.
To upoštevajte!
Profesor sme ostati tu. Napišite mu dovoljenje.
Vse za Nemčijo. Heil, moj firer.
Komaj čakajo, da gredo.
Sovražim dvoličneže, ki vzklikajo ''sieg heil'',
mislijo si pa ''piši me v rit''.
Moj firer,
rotim vas, zapustite Berlin, ni še prepozno.
Prepozno?
Pridite sem, Hewel.
Kajne, da bi morali stopiti v stik z zavezniki
in uporabiti politiko? - Tako je. -Politiko?
Nobene politike se ne grem.
Gabi se mi!
Ko bom mrtev, boste imeli še dovolj dela z njo!
Moj firer. - Je že v redu, dragi Himmler.
Moj zvesti Heinrich.
V redu je, pojdite.
Rekel bi, da je konec z njim.
Kaj pa drugega, če ne pije, ne kadi in je vegetarijanec!
Resni bodite. Stvari bom moral vzeti v svoje roke.
Berlin bo v nekaj dneh padel.
Kdo se bo pogajal z zavezniki, ko bo firer mrtev?
Se bodo sploh hoteli pogajati?
Nacizem in SS rabijo za vzdrževanje reda po vojni.
Samo uro z Eisenhowerjem rabim. Sva že v stiku.
Previdno, to je izdajstvo. - Druge skrbi imam.
Naj Eisenhowerja pozdravim po naše ali s stiskom roke?
Bolj pozna je ura, prijetnejši gostje prihajajo.
Gospoda! Že odhajate? Rad bi govoril z vami.
Firerjevi ukazi za uničenje vseh javnih... -Iti moram.
Ob priliki me obiščite na Hohenlychnu.
S svojimi grem proti severu, tam bomo v oporo Berlinu.
Speer, bombardiranje naših mest ima tudi svetlo plat.
Lažje je pospraviti ruševine, kot prej še podirati.
Ko zmagamo, se bomo takoj lotili obnove.
Koliko ur sva porabila za te čudovite makete?
Pravi genij ste.
Res.
Samo midva veva, da Tretji rajh ne bo tak, kot je treba,
če bodo v njem samo veleblagovnice in tovarne,
nebotičniki in hoteli.
Tretji rajh bo zakladnica umetnosti in kulture,
ki bo živela tisočletja.
Pred nami so antična mesta, akropola,
srednjeveška mesta s katedralami in vemo,
da ljudje potrebujejo takšno središče.
To je bila moja vizija.
In še vedno je.
Moj firer, če želite vse to uresničiti, zapustite Berlin.
Reci kaj, Eva.
On je firer. Ve, kaj je prav.
Iz Berlina morate. Rusi so nas že skoraj odrezali.
Ne morem, otrok.
Počutil bi se kot lama, ki vrti molilni mlinček.
Tu v Berlinu moram zmagati ali propasti.
Kaj pravite vi?
Ko pade zavesa, morate stati na odru.
Pusti me pri miru!
Koliko si star? 12? In ti? 14? Pa ti? Se igrate vojno?
Domov pojdite, igrajte se kaj drugega! -Kdo ste?
Kaj bi radi? - Sina in to živega.
Ponosni bi morali biti.
Že dva tanka je sestrelil. Firer ga bo odlikoval.
Mladi ste. Na kateri fronti ste se borili?
Nisem še imel te časti.
Srečo imate. Pošljite otroke domov.
Borili se bomo do zadnjega.
Za kaj? Za to past?
Rusi bodo napadli z obeh strani. Ni izhoda.
Streljali bomo nanje.
S čim? - S topom.
Rusi so tu z več armadami, tanki in težkim topništvom.
Res mislite, da boste zdržali več kot pet minut?
Prisegli smo firerju.
Še niste dojeli? Izgubili smo. Konec je!
Strahopetec!
Poberite se stran. Takoj!
Če boste še tu, ko pridejo Rusi, boste umrli.
Drugače jo bodo izbrisali.
Ne bo se umaknila! Naj se borijo, kjer so.
Potem je 9. armada izgubljena.
Na sovjetsko bando bomo udarili na severu in vzhodu;
neusmiljeno, z vsemi močmi.
Katerimi močmi?
Steiner bo napadel s severa in se združil z deveto.
Deveta ne more na sever. Sovražnikov je desetkrat več.
Naj jih podpre Wenck z 12. armado.
Dvanajsta gre na zahod, proti Elbi. - Pa naj se obrne!
Potem bo zahod nezavarovan! - Dvomite v moje ukaze?
Mislim, da sem bil dovolj jasen!
Zavezniki bodo ugotovili, da lahko ustavimo boljševike.
Zadnji branik pred aziatskimi hordami smo.
Če Berlin zdrži še nekaj dni, bomo sklenili pakt z Ameriko.
A, Mohnke, tu ste. - Moj firer.
Razglasil sem ''Clausewitz''. Berlin je zdaj fronta.
Poveljujete obrambi vladne četrti.
Če pride do bitke v Berlinu, se bomo borili do zadnjega.
A evakuirati je treba okoli tri milijone civilistov.
Cenim vašo skrb.
Toda hladnokrvni moramo biti.
Nimamo časa misliti na t. i. civiliste.
Z vsem spoštovanjem, kaj bo z ženskami in otroki,
s tisoči ranjenih in ostarelih?
V vojni, kakršna je ta, ni civilistov.
Firer je izgubil občutek za resničnost.
Premika neobstoječe divizije.
Steinerjeva razpršena enota še sebe komaj brani,
pa naj napade? Prava norost! - Sami mu povejte.
Ne bi poslušal. Saj veste. - Nekaj je treba ukreniti.
Vrgel bi nas ven kot Rundsteda in Guderiana. -Pa kaj potem?
Vojaki smo. Zaprisegli smo firerju.
Zato ne smemo razmišljati?
Kdo se oglaša! Oportunist! Navaden karierist! -Prosim?
Kje si bil? - Brigaj se zase!
Najuspešnejši protitankovski borci med Hitlerjevo mladino.
Ponosen sem na vas.
Ta fant je sam z minometom uničil dva tanka.
Peter Kranz mu je ime. - Peter si!
Želim si, da bi imeli moji generali tvoj pogum.
Dobro.
Zapisani boste v zgodovino.
In ko iz ruševin zraste Germania, boste junaki.
Heil!
Kar srh me spreletava. Bombe so mi bile bolj všeč.
Kaj bo z nami?
Včeraj mi je rekel, da bo razumel, če odidem.
Vsi ga zapuščajo. Ne moremo kar oditi.
Jaz tudi ne morem.
Pojma nimam, kam naj grem.
Sorodniki in prijatelji so me opozarjali,
naj se ne zapletam z nacionalsocialisti.
Naj jim rečem, da sem uvidela svojo zmoto,
ko so se stvari poslabšale?
Življenje bo šlo naprej.
Kaj premišljujete, polkovnik? - Oditi bi morali.
Kam?
Ne vem. Nekam, kjer nas potrebujejo.
Vsi gor, zabavo bomo imeli!
Pridite!
Pridite, otroci!
Nocoj se bomo zabavali.
Kamorkoli bo sovrag prišel, naj najde samo puščavo.
To je smrtna obsodba Nemcev.
Brez elektrike, plina, čiste vode, premoga, prevoza.
Če bomo uničili železnice, kanale, doke, ladje, vlake,
bo Nemčija v srednjem veku.
Naše ljudi bi oropali možnosti za preživetje.
Če izgubimo vojno, je vseeno, če pomrejo še ljudje.
Ni nam treba misliti na primitivne potrebe Nemcev.
Bolje je, da vse to uničimo sami.
Izkazali so se za prešibke
in po naravnih zakonih jih je treba iztrebiti.
Vaše ljudstvo so. Njihov firer ste.
Preživeli so šibkejši,
najboljši so že zdavnaj padli.
Izvolite. Dajte no, zaplešite!
Z veseljem.
Oprostite mi. - Seveda.
Kaj je?
Prepričaj ga, da moramo iz Berlina.
Ali pa pojdi z mano.
Umrla boš.
Zaigrajte! Plesati hočem!
Plesati!
Imate kakšno posebno željo? - Swing.
Vse je tako neresnično, kot v sanjah,
ko se želiš zbuditi, pa se ne moreš.
Kar ni in ni konca...
Slabo mi je.
Pridi!
Komandnega mesta nisem...
Nisem ga prestavil!
Na zahod?
Do sovražnih linij je samo 1000 m. - General!
Halo?
Kaj so vam javili?
Ustrelili me bodo. - Zakaj pa?
Ker sem se menda premaknil na zahod. -Fino bi bilo.
Pojdite z mano.
V kanclerskem bunkerju vodim obrambo vladne četrti.
Vašo pomoč rabim. - Težko bo. Vse so evakuirali.
Vsi so odšli, razen mene in mojega adjutanta.
Saj ste zdravnik? - Ja, internist.
Pripeljite nam ves morfij, penicilin°
in vse povoje, kar jih najdete.
Bom videl, kaj se da narediti. - Hvala, pohitite!
Govoriti moram s firerjem.
Zakaj?
Menda naj bi me ustrelili.
Počakajte tu.
Orožje, prosim.
Tu ne.
Straža 2, razumem.
General.
Vi ne.
Kaj se dogaja? Zakaj naj bi me ustrelili?
Veste, da je firer prepovedal umik proti zahodu.
Častniki, ki temu kljubujejo, bodo na mestu ustreljeni.
O čem govorite? Moje enote se borijo že dneve.
Komandno mesto je samo kilometer od fronte.
Naprej.
Vidite? Ne dovolim vam takole govoriti z mano.
Zdaj pa ukrepajte.
Pojasnili boste firerju. Pridite.
Ne morete naprej. -Tu sem na povelje komandanta Mohnkeja.
Potrebujeva material za prvo pomoč.
Bolnišnica je prazna. Vsi so odšli.
Pa ranjeni? - Kaj jaz vem.
Pogledat grem. - Polkovnik! -Tu ostanite!
Pazite, da vas ne ubijejo! Rusi so vsepovsod.
Vidite? Tam je konec rajha.
Tam je rusko ozemlje.
Smem?
Kako je trmast! Zakaj ni pusti iti mene?
Pri svojih bi moral biti. Me firer res potrebuje?
Spijte! - Firerjev ukaz!
Velik vtis ste naredili nanj. - Steiner ne bo napadel?
Steinerjeve enote so preveč zdesetkane,
ampak zakaj vam to govorim. Bolje veste od mene.
Če Steiner ne napade, je Berlin izgubljen.
Čestitam, vaše poročilo je firerja navdušilo.
Imenoval vas je za poveljnika obrambe Berlina.
Raje bi bil ustreljen, da bi šel ta kelih mimo mene.
Tank prihaja!
Pomiri se. Predaleč so.
Umaknite se, dame.
Je nemška artilerija tudi tu? - Bojim se, da ne.
Steiner bi moral že zdavnaj napasti.
Oditi morata, ni več veliko časa.
Firer verjame, da bo Steiner rešil situacijo.
Rekel je, da bo Steinerjev napad odločilen.
Vsi firerjevi sodelavci vedo, da je to nesmisel.
Morda tudi on tako misli. - Zakaj bi nam lagal?
Kaj pa še lahko izgubi?
Niti besede ne verjamem.
Sovražniku je uspelo na široko prebiti fronto.
Na jugu so osvojili Zossen, napredujejo proti Stahnsdorfu.
Na severu so prodrli do Frohnaua in Pankowa.
Na vzhodu so prišli do Mahlsdorfa in Karlshorsta.
Po Steinerjevem napadu bo spet vse pod nadzorom.
Moj firer...
Steiner ni mogel mobilizirati dovolj mož.
Do napada ni prišlo.
Tu bodo ostali: Keitel, Jodl, Krebs in Burgdorf.
To je bil ukaz!
Ukazal sem napad!
Za koga se imate, da ne izpolnjujete ukazov?
Kam smo prišli!
Vojska mi laže! Vsi mi lažejo! Celo SS!
Naši generali so navadni nelojalni strahopetci!
Ne boste žalili vojakov...
Strahopetci, izdajalci, propadleži!
Vaše besede so nezaslišane!
Naši generali so največji drek med Nemci!
Povsem brez časti!
''Generali'' si pravijo!
Leta na akademiji, pa znajo samo držati vilice in nož!
Vojska je ves čas spodkopavala moje načrte!
Nastavljali so mi vse mogoče ovire!
Likvidirati bi moral vse oficirje, kot jih je Stalin!
Nikoli nisem bil na akademiji,
a sem sam osvojil celo Evropo.
Izdajalci!
Izdajali in varali so me od vsega začetka!
Kakšna izdaja nemškega ljudstva.
Izdajalci bodo plačali.
Z lastno krvjo!
Utopili se bodo v lastni krvi.
Gerda, pomiri se.
Kot bi ukazoval steni.
V takih pogojih ne morem več vladati.
Konec je.
Vojna je izgubljena.
Toda če mislite, da bom šel iz Berlina, se motite.
Raje si odpihnem glavo.
Naredite, kar hočete.
Menda firer ni resno mislil, da se bo ustrelil.
Ga. Junge in ga. Christian.
Čez eno uro pride letalo, odpeljalo vaju bo na jug.
Vse je izgubljeno. Brezupno izgubljeno.
Veš, da bom ostala ob tebi. Ne bom se pustila odgnati.
Tudi jaz bom ostala.
Kaj zdaj?
Čas je, da zaključimo s tem cirkusom.
Da bi se vdali? Nemogoče.
Kapitulacije ne bo. Ne bomo ponovili novembra 1918.
Noče nas več voditi.
Delamo naj, kar hočemo. - Firer je firer!
Samo zbrati se mora.
Super. Pa potem?
Kapitulirati ne smemo. Firer tega ne bi odobraval.
Zaprisegli smo mu.
Prazne besede! Ukrepati moramo, preden bo prepozno.
Radi bi rešili svojo kožo. - Ne govorite tako z mano!
Prekleto.
Ne bomo preživeli. Vsega je konec.
Počakati bo treba.
Sam šef je negotov. Kaj, če se res ubije?
Menda ostaja pot pod ruskimi linijami do Američanov.
Zakaj si rekla, da hočeš ostati z njim? -Ne vem. Res.
Konec je. Pridita, gremo na sprehod.
Traudl, poglej.
Punci, spet si moram prižgati.
Gremo nazaj dol.
Od kod so se vzeli tile? - Teritorialna milica. Novi so.
Naj se umaknejo s strelnih linij!
Rekruti so pod komando dr. Goebbelsa.
Takoj naj se umaknejo!
Prevzemam odgovornost.
Ne vem, če greva prav. - Fino.
Stoj. Ugasni luči!
Ne premikajte se!
- Srečo imava. Nemci.
Na pomoč! Ubiti nas hočejo!
Kaj se dogaja? - Vojaška policija.
To ni res!
Nehajte! Izpustite jih!
Kaj se dogaja? - Vas prav nič ne briga.
Doma smo ju zalotili, dezerterja.
Ustrelili ju bomo kot vse izdajalce.
Stara sta, civilista. Tega ne smete. - Ne?
Kdo me bo ustavil? Mogoče vi?
Dovolj je.
Gremo.
Zdravnik je tu.
Znate operirati? - Pravzaprav ne.
Ilse reci, naj otroci ne vzamejo preveč igrač.
In oblačil tudi ne. - G. minister.
Žena in otroci prihajajo. Poskrbite za njih.
Hvala. Kaj lahko storim za vas?
Vaše Rusi streljajo kot zajce.
Nimajo izkušenj in primernega orožja.
Imajo pa vero v zmago.
Brez orožja se ne morejo boriti. Umrli bodo zaman.
Nič se mi ne smilijo!
Ponavljam, ne smilijo se mi!
Ljudstvo si je samo izbralo tako usodo.
Mogoče to koga preseneča. Nikar se ne slepite.
Nemcev nismo v nič silili.
Sami so nas izvolili, zdaj pa jim režejo grla.
Eva, zapusti firerja. - Hermann! -Ne bodi neumna.
Za življenje gre.
Kako lahko kaj takega rečeš? Kje sploh si?
Nočem umreti v Berlinu. - Moja sestra ve, kje si?
Še te bom poklical.
Otroci, desno je vaša soba.
Počakajte.
Pozdravljeni, ga. Goebbels. - Pozdravljeni, ga. Junge.
V vrsto!
Pridi, Helga. V vrsto.
Lepo se bomo oblekli in šli pozdravit strica Hitlerja.
Še znate pesmico?
Ni lepše dežele ta čas daleč naokoli,
kot je naša.
Kjer se veselimo, pod lipo zvečer posedimo.
Če nočeš zgrešiti, se je najbolje ustreliti v usta.
Raznese ti lobanjo.
Ničesar ne čutiš. V trenutku si mrtev.
Lepo truplo hočem biti. Zastrupila se bom.
Če naj že umrem junaško, nočem čutiti bolečine.
To res ne boli.
Strup ohromi živce in respiratorni trakt.
V nekaj sekundah si mrtev.
Lahko dobim še jaz?
In jaz?
Hvala bogu me je Himmler dobro založil.
Hvala.
Žal mi je, da vam ne morem podariti česa lepšega.
Berlin, 23.4.1945.
Ljuba sestra, žal mi je, da nimam lepših novic.
A drugače ne gre. Vsak čas je lahko konec.
Hermanna ni tu. Gotovo ga boš spet videla.
Nadaljeval bo boj na Bavarskem.
Firer je izgubil vsako upanje.
Ljubi sin, ne vem, če bo pismo prišlo do tebe.
Morda ti bo kdo vendarle predal moje zadnje besede.
Z očetom sem ostala proti njegovi volji.
V nedeljo mi je firer hotel pomagati pri begu.
Svojo mater poznaš. Iste krvi sva.
Nobenih pomislekov nimam. Naša čudovita ideja je mrtva,
z vsem, kar je lepega, plemenitega, dobrega,
kar sem kdajkoli poznala.
Svet po firerjevi smrti ni vreden, da bi v njem živeli.
Zato so tudi otroci tu.
Škoda jih je za čas, ki prihaja.
Bog bo razumel, če jih bom odrešila sama.
Nadela si bom zlato zapestnico z zelenim kamnom.
Po smrti naj mi jo snamejo, nosijo ves čas,
tako kot sem jo jaz.
Uro z briljanti sem dala popraviti.
Spodaj je naslov draguljarja,
morda boš imela srečo in jo dobila. Tvoja naj bo.
Tvoja naj bo tudi briljantna zapestnica
in obesek s topazom, ki mi ga je podaril firer.
Račun, ki ga prilagam, še ni bil poravnan.
Morda boš dobila še kakšen račun,
a gotovo ne za več kot 1.500 reichsmark.
Takoj sežgi vsa moja osebna in poslovna pisma firerju.
Pošiljam ti hrano in cigarete.
Lindnersu in Kathl daj nekaj kave.
Cigarete so za Mandi, tobak za očeta,
čokolada za mamo.
To bo zaenkrat vse.
Želim ti vso srečo, draga sestrica.
Ne pozabi, Hermanna boš gotovo še videla.
Pozdrav in poljub od sestre.
Keitel, želim, da še nocoj odidete.
Prebijte se do Dönitza. Pomagajte mu.
Dobiti moramo ponoven zalet.
Ne razumem.
Prava katastrofa. Nimamo več dostopa do nafte.
In s tem možnosti za daljnosežne operacije.
Ko uredim situacijo, moramo priti do nafte.
Še kakšno vprašanje? - Ne, moj firer.
Dobro. Srečno pot.
Moj firer, glede na to, da ste ostali v Berlinu,
vas sprašujem ali se strinjate,
da kot vaš namestnik prevzamem oblast nad rajhom?
Če do 22 h ne dobim odgovora,
bom domneval, da nimate več možnosti delovanja.
Delal bom v dobrobit našega ljudstva in domovine.
To je veleizdaja. Izdal vas je.
Göring ni zastonj zaskrbljen.
Če se sesujejo naše zveze, kar se lahko zgodi kadarkoli,
bi bili odrezani in ne bi mogli izdajati ukazov.
Meni se ne zdi tako. Göringu gre za moč.
Njegovi bandi nič ne zaupam. Smrdi po državnem prevratu.
Ta ničla, ta parazit! Parveni, lenuh!
Kako me lahko razglasi za nesposobnega delovanja!
Kako ste se prebili v Berlin? - S težavo. K firerju moram.
Na vašem mestu bi počakal.
Kaj je naredil iz zračnih sil rajha!
Že samo zato bi ga lahko usmrtili!
Ta morfinist je pripomogel k uničenju dežele!
Zdaj pa tole!
Mene je izdal!
Mene!
Göringa razrešite in mu odvzemite vsa pooblastila.
Če vojne ne preživim, ga na mestu usmrtite.
Kaj pa mi?
Je kaj upanja?
Odidite, dokler je še čas.
Firer hoče ostati tu. Ne moremo ga pustiti samega.
Pri tem, kar ga čaka, ne bo potreboval nikogar.
Vas še najmanj.
Goebelsovi bodo ostali. Z otroki vred.
Ampak otroci...
Vedno sem mislila, da...
Mislila sem, da obstaja rešitev.
Naprej.
Pozdravljen.
Vročina?
Moje srce ne zdrži več.
Zakaj z otroki ne odideš od tod?
Kam pa?
Veš, da te lahko pošljem na Schwanenwerder.
Tam bi se skrili, dokler ne bo najhujše mimo.
Kar bo prav kmalu.
Dobro sem premislila.
Nočem, da otroci rastejo v svetu brez nacionalsocializma.
Dobro premisli. Otroci imajo pravico do prihodnosti.
Če propade nacionalsocializem, ni prihodnosti.
Ne morem verjeti, da res to hočeš.
Pojdi.
Naprej.
Vedela sem, da boste prišli. Ne boste zapustili firerja.
Prišel sem se poslovit.
Še danes moram nazaj v Hamburg. - Seveda. Sedite.
Tu imam nekaj pohištva, ki ste ga oblikovali vi.
Morala sem ga vzeti s sabo.
Postrezite si, gotovo cel dan niste jedli.
Prav imate.
Hvala.
Lepo, da ste tu. Vedel bo, da se mu niste izneverili.
Je pomislil kaj takega?
Spraševal se je, ali se niste morda obrnili proti njemu.
Govorila sem mu, da boste prišli. In ste res.
Všeč mu je bil vaš nasvet, naj ostane v Berlinu.
Mislim, da je tako prav.
Veste kaj?
Morda je slišati noro,
a vesela sem, da sem lahko ostala.
Nič me ni strah.
Torej ste prišli.
Moj firer...
Je že v redu. Sediva.
Velike načrte sem imel za Nemčijo, za ves svet.
Nihče me ni razumel, niti moji najbližji tovariši ne.
Kakšne možnosti smo imeli! Svet na dosegu roke.
Prepozno.
Ponosen sem na to, da sem se javno zoperstavil Židom
in Nemčijo očistil židovskega strupa.
Ni mi težko oditi.
En sam trenutek
in nato večni mir.
Prizanesite nemškemu ljudstvu, moj firer.
Če pade na preizkusu, ne bom točil solz za njim.
Drugega si ne zaslužijo.
To je njihova usoda. Sami so krivi.
Že mesece...
To vam moram povedati.
Že mesece nisem izpolnjeval vaših ukazov za uničenje.
Obstajajo dokazi o tem, da sem deloval v nasprotju z njimi.
Moral sem vam povedati.
Kljub temu sem vam ostal vdan.
Torej odhajate.
Prav. Nasvidenje.
Želim vam vse dobro.
Gospodje, najejte se.
Je že dobro, fant.
Vročino ima.
Ima, vendar je živ.
Še sta na svetu zvestoba in pogum.
General von Greim in ga. Reitsch, veseli me,
da sta prispela kolikor toliko nepoškodovana.
Sedite.
Obstreljevali so naju, a sva uspela pristati v Gatowu.
Ceste so bile neprevozne,
zato sva si priskrbela letalo in Ruse preletela.
Pristala sva na osi vzhod-zahod, nedaleč od tod.
Tik pred pristankom so naju Rusi zadeli.
General Ritter von Greim, imenujem vas
za vrhovnega poveljnika zračnih sil
in generalfeldmaršala.
Na plečih imate veliko odgovornost.
Zračne sile morate postaviti na glavo.
Narejenih je bilo veliko napak. Neusmiljeni bodite.
Življenje ne dopušča šibkosti.
T. i. človečnost je zgolj čvek svinjskih farjev.
Sočutje je izvirni greh. Sočutje je za šibke.
Je izdaja narave.
Močni zmaga le z izbrisom šibkih.
To sem vedno upošteval in si nisem dovolil sočutja.
Brezobzirno sem zatrl domačo opozicijo
in brutalno zdrobil upor tujih ras.
Drugače se ne da.
Opice na primer vsakega tujca pomendrajo do smrti.
Kar velja za opice, bi moralo še toliko bolj za ljudi.
V Lübecku se je Himmler predal zahodnim silam
preko grofa Bernardotta, pravi angleški radio.
Pa ravno Himmler!
Najzvestejši med zvestimi.
Hujše izdaje ni!
Göring, seveda, od nekdaj je bil pokvarjen,
in Speer, idealistični, nepredvidljivi umetnik!
Vsi ostali, ja!
Ampak Himmler.
Se mu je zmešalo?
Prisvojil si je pooblastila, ker sem baje bolan,
morda celo mrtev!
Pustite me samega z vitezom von Greimom in gdč. Reitsch.
In pokličite Fegeleina. - Ne vemo, kje je.
Himmlerjev adjutant je, tu bi moral biti.
Že dneve ga nismo videli. - Hočem njegovo poročilo!
Sedite, doktor.
S von Greimom morata kar najhitreje odriniti.
Odletita k Dönitzu.
Naj ukrene vse, da bo Himmler kaznovan.
Odločila sva se, da bova umrla z vami.
Hvala vama za vdanost.
Toda Himmler mora umreti. Izdajalec je!
Še dobro, da ga nisem obvestil o svojih načrtih.
Moj firer?
Mislite, da bom gledal, kako me bodo Židje fentali?
Vse je le del gigantske prevare.
Sovražniku sem dovolil, da prodre globoko v Nemčijo.
Mislijo, da so zmagali, a videli boste,
kakšno presenečenje jih čaka.
Dönitz mobilizira čete na severu, Kesselring na jugu.
Sovražnika bomo zdrobili kot z ogromnimi kleščami.
Pri Pragi imam tri armade, ki bodo napadle od zadaj.
Nisem vedel, da imamo na voljo še toliko čet.
Uredil sem, da boste imeli kmalu na voljo
na tisoče lovcev in zračne sile bodo močne kot nekoč.
Pred vami in domovino je treba poklekniti.
Heil, moj firer.
Prosili ste, da bi lahko zapustili Berlin.
Himmlerjeve sanitetne enote so zapustile Berlin.
Himmler je izdajalec. Deležen bo pravične kazni.
Kot zdravnik SS tu nimam več kaj iskati.
Vaša prošnja je povsem nesprejemljiva.
Moja družina...
Če me Rusi...
Iti moram.
Nič slabega niste naredili.
Prihodnji rodovi vam bodo hvaležni za vaše raziskave.
Prevzemam odgovornost za vse.
Drugič se bova pomenila.
Vodje skupine Fegeleina ne najdemo. V bunkerju ga ni.
Kako ne najdete? Poiščite ga!
Takoj ga hočem videti!
Če je odšel brez dovoljenja, je to dezerterstvo! Izdaja!
Pripeljite mi Fegeleina!
Oči, zakaj si v svečani uniformi?
Je kaj narobe? - Ne.
Hvala.
Tudi Gitte je lačna.
Ilse, še ti jej.
Hvala. - Prosim.
Hvala.
Kaj pa je?
Aretirani ste.
Kaj? - Osumljeni ste dezerterstva.
Oblecite se. Z nami morate.
Izpusti me, baraba!
Ne dovoli jim ubiti Hermanna.
Zbežati je hotel.
In kaj potem? Tako ali tako je vsega konec.
Pomisli na mojo ubogo sestro. Noseča je.
S Himmlerjem je spletkaril. Izdajalec je.
Izdajalci ne zaslužijo usmiljenja, ne milosti.
Šel bo pred naglo sodišče, ustreljen bo.
Čemu bo to koristilo? - Taka je moja volja!
Ti si firer.
Povejte.
Rusi prodirajo vsepovsod.
Rezerv nimamo več, z letali nas ne morejo več oskrbovati.
Ne moremo več do streliva.
Na severu so Rusi tik pred Weidendammskim mostom,
na vzhodu pri Lustgartnu, na jugu na Potsdamskem trgu
na zahodu pri Tiergartnu, 400 m od kanclerskega urada.
Koliko časa lahko še zdržite? - Dan, največ dva.
Velja to tudi za vladno četrt? - Ja, firer.
Kot vojak predlagam, da poskusimo prebiti obroč.
Izgubili smo 15-20.000 častnikov v najboljših letih.
Zato so mladi vendar tu.
Vaš predlog je bedarija.
Pomislite na tisoče ranjenih. Ne moremo jim pomagati.
Moj firer, ukazi so nared. Častno besedo vam dajem...
Firer ne more iz zgodovine izginiti kot navaden begunec!
Tudi če bi nam uspelo, bi padel iz ene pasti v drugo.
Spati bi moral na prostem, ali na kaki kmetiji
in tam čakati konec.
Wenck se bliža z 12. armado, lahko se pridruži Bussejevi
in zada Rusom usoden udarec, ki bo razrešil vse.
Wenck je odličen možak. Telegrafirajte Keitelu.
Takoj mi javite, prvič, kje so Wenckove prve vrste,
drugič, kdaj napadete, tretjič, kje je 9. armada,
četrtič: kje bo 9. armada prebila obroč.
Boste videli, gospodje, da imam prav.
Wenck bo prišel.
Takoj hočem vedeti, ali Wenck lahko napade.
Ni verjetno, da bo z ostanki svoje armade kos Rdeči armadi.
Kako si drznete?
Rdeči armadi se nima s čim zoperstaviti!
Povejte to firerju!
Se vam je zmešalo? - Mislite, da firer ne ve?
A predal se ne bo! In mi tudi ne! Ne spet!
Pridite, ven moram.
Stoj!
Oprostite, zaspala sem.
Ste se spočili, otrok moj?
Stenografirajte.
Moja politična oporoka.
Od l.1914, ko sem s svojimi skromnimi močmi prostovoljno
sodeloval v prvi vojni, vsiljeni rajhu,
je minilo več kot 30 let.
V teh treh desetletjih me je v mislih in dejanjih
vodila ljubezen in zvestoba do nemškega naroda.
Oprostite, obstreljevanje... - Tja sedite.
Minila bodo stoletja,
a iz ruševin naših mest in kulturnih spomenikov
bo ponovno vstalo sovraštvo do tistih, ki so vsega krivi:
do mednarodne židovske naveze in njenih pristašev.
Kaj je narobe, g. minister?
Kaj takega! Firer hoče, naj odidem iz Berlina.
Ukazal mi je.
Še nikoli se nisem uprl njegovim ukazom.
Tega ukaza ne bom izpolnil.
Ob njem bom ostal.
Prosim vas.
Narekoval vam bom svojo oporoko.
Pravkar tipkam firerjevo. - Prav.
Razumem. Kasneje bom prišel.
Moj firer, kot zahtevajo rasni zakoni, vas vprašam:
ste čistokrvni arijec?
Ja. - Smem videti osebni dokument?
S firerjem govorite.
In vi, ga. Braun, ste čistokrvna arijka?
Potem ni ovir.
Vprašam vas: moj firer Adolf Hitler,
vzamete za ženo tukaj navzočo Evo Braun? - Da.
Vzamete vi, Eva Braun, tukaj navzočega
firerja Adolfa Hitlerja za svojega moža? - Da.
Razglašam vaju za moža in ženo.
Dva moža rabim!
Takoj morate k firerju! - Ob tej uri?
Koliko časa boste še zdržali? - Največ dvajset ur.
Rusi so samo še nekaj sto metrov stran.
Trenutno smo jih ustavili.
Veste, Mohnke, zahodne demokracije so dekadentne.
Premagali jih bodo disciplinirani narodi vzhoda.
Vso srečo vam želim. Hvala.
Ni šlo samo za Nemčijo.
Novice od Keitela.
Wenck je obtičal južno od Schwielowseeja.
12. armada ne more nad Berlin.
9. armada je obkoljena.
Rabimo navodila za primer, če nam zmanjka streliva.
Nikoli se ne bom predal.
To prepovedujem tudi vam in vsem vojaškim starešinam.
Dobro poslušajte. Z ženo bova naredila samomor.
A nočem, da Rusi moje truplo razstavijo v kakšnem muzeju.
Ne smejo me dobiti, niti mrtvega ne.
Moje truplo sežgite, da ga ne bo moč najti.
Obljubite, da se boste potrudili
in odstranili moje posmrtne ostanke.
Moj firer.
Strašen ukaz, a izpolnil ga bom.
200 litrov bencina rabim.
Si nor? Kje naj ga pa dobim?
Iz vozil v garaži. Nihče jih ne potrebuje.
Za kaj ga boš pa rabil? - O tem ne morem po telefonu.
Pridite. Firer bi vas rad videl.
Vas opravičim?
Pnevmo toraks.
Tako ali tako se mi bliža konec.
Oprostite, gospa.
Pridite, g. profesor.
Počakajte tu, prosim.
Oprostite.
Oprostite, da vas kličem od pomembnega dela.
Moj firer, ohranite vero v zmago. Sledili vam bomo.
Pridite.
Prisedite k nam.
Pijte.
Samo to še imamo. - Sedite.
Je že bolje.
Situacija je brezizhodna. Lahko bi rekli, usrana.
Kar sedite.
V čast nam je, gospodična..., gospa...
Lahko mi rečete ga. Hitler.
Vse je v redu.
Škoda, da ne moremo več ven.
Razen, če bi radi junaško smrt.
Zberi se!
Ja, gospod! Sem že zbran.
Na tla!
Malo je manjkalo.
Kaj bo dobrega? - Firerju se moram javiti.
Zdajle ne bo šlo. - Sedite. -Pijte.
To je ga. Hitler.
Pri teh letih toliko odlikovanj? Gotovo ste ponosni.
Nisem več vajen pijače. - Pojdite na naše stranišče.
Če se vam roka trese, lahko krogla uniči le vidni živec.
Zato vam svetujem, da istočasno vzamete strup.
Takoj ko pregriznete ampulo, sprožite.
Je dovolj časa za to?
Strup začne delovati v eni, dveh sekundah.
Körner, pridite.
Svojega moža poznam že več kot petnajst let.
A če prav pomislim, o njem ne vem ničesar.
Četudi rad govori.
Veselila sem se Berlina. A se je povsem spremenil.
Samo še o psih in vegetarijanski hrani govori.
Blondi prav sovražim.
Včasih jo na skrivaj brcnem, on pa se sprašuje, kaj ji je.
Noče, da bi kdo videl vanj. Globoko vanj.
Osebno zna biti tako ljubeč.
Potem pa govori neverjetno krute stvari.
Ko je firer?
Prižgite si še enega.
Oprostite.
Toliko skrbi imate, pa se vam še jaz cmerim.
Za poslovilno darilo vam dam tale plašč.
Rada imam elegantne ženske. Uživajte v njem.
Presenetili ste me. Hvala.
Ne vem kje in kdaj ga bom sploh lahko nosila.
Poskusite se rešiti od tod. Obljubite mi.
Hvala, zelo dobro je bilo, gdč. Manziarly.
Prišel je čas. Konec je.
Firer se želi posloviti. Pridita.
Najpogumnejša mati v rajhu ste.
Moj firer, zaradi vas sem najsrečnejša ženska v Nemčiji.
Pozdravite mojo lepo Bavarsko.
Kaj pa vi tu? -Radi bi videli teto Evo in strica Hitlerja.
Ste sploh kaj jedli? - Samo zajtrk.
Iskat vam grem kaj za pod zob. Takoj pridem.
Tovariši, ste slišali zadnje novice?
Berlin je mesto souporabnikov.
To so uporabljali, pa tisto so uporabljali...
G. Günsche, nujno moram govoriti s firerjem.
Prosim! - Noče, da bi ga kdo motil.
Prosim, samo trenutek.
Prosim!
Moj firer, ga. Goebbels je tu!
Kaj je spet?
Prosim vas, zapustite Berlin.
Moj firer, prosim!
Ne zapuščajte nas! Kaj bo z nami?
Preklinjali me bodo milijoni, a tako je hotela usoda.
Vstanite.
Pridite.
Teta Traudl, prav fino je, ko takole grmi.
Zakaj? -Nam se ne more nič zgoditi, kajne? -Res je.
Zadetek!
G. državni vodja, zgodilo se je.
Firer je mrtev.
Oči je tam.
Si nor?
Zaradi tvojega bencina... - Tiho bodi, Erich.
Stopite nazaj.
Gremo, naprej!
Naprej!
Red je treba narediti!
Ujemite tista dva!
Sem, hitro! Pot skozi ruševine poznamo. Zaupajte nam! Hitro!
Bil sem na strani rdečih zverin
Podpiral sem boljševike
Upam, da so Rusi dobili naše sporočilo.
Takoj bomo izvedeli. - Ali pa tudi ne.
Kakšne novice nam prinašate?
Hitler in njegova žena sta naredila samomor.
Nova vlada me je pooblastila za mirovna pogajanja.
Naši deželi, sta utrpeli veliko izgub.
Bi si vi v moji koži želeli miru?
Moja vlada ni pripravljena na popolno vdajo.
Glede na okoliščine ni druge izbire.
Kapitulirali? Nikoli!
Jaz sem pred leti Berlin iztrgal rdečkarjem!
Branil ga bom do zadnjega diha!
Svojih zadnjih ur ne bom porabil kot kancler,
ki bo s svojim podpisom potrdil predajo!
Civiliste moramo zaščititi! - Firerjev ukaz je dokončen!
Se vam je zmešalo? - Pogajati se moramo.
Ne bom podpisal predaje!
Telegrafirajte maršalu Šukovu.
Kaj se dogaja? - To je blaznost.
Predati se moramo Rusom. - Ustrelil vas bom.
Firer je prepovedal vdajo!
Kako dolgo deluje? - Približno štiri ure.
Otroci, doktor vam je prinesel zdravilo,
o katerem sem vam govorila. - Grenko je, a koristno.
Vsak dobi en požirek. Kdo bo prvi?
Heide, ti si tako pogumna.
Še en požirek.
Saj ni bilo tako hudo.
Helmut?
Pridni.
Zdravilo bo pomagalo, da v tej vlagi ne zbolite.
Tu sploh ni vlažno.
Fino.
Nočem.
Bi rada zbolela? - Prosim, mama. Nočem.
Ne joči. Nima smisla.
Spiti moraš.
Daj! Odpri usta!
Oči!
Pij!
Dobro spite, otroci.
Laži bo nekoč konec in luč bo razsvetlila temo.
Mi lahko še enkrat preberete?
Laži bo nekoč konec in luč bo razsvetlila temo.
Poskusiva še enkrat.
Laži bo nekoč konec in premagala jih bo resnica.
V tistem trenutku bomo stali nad vsem,
čisti in
brez madeža.
Nobene možnosti nimava. - Pa kaj potem. Ven hočem.
Kako bova prišli mimo Rusov? - Niti minuto ne bom več tu.
Vse nas bodo pobili. - Nehaj! Ne bo tako hudo.
Če ostaneva, naju bodo Rusi dobili.
Srečno. - Gremo.
30. aprila, 1945 je firer naredil samomor.
Zapustil je vse, ki so mu prisegli zvestobo.
Nemški vojaki, sledili ste firerjevim ukazom
in bili pripravljeni nadaljevati boj za Berlin,
čeprav je zmanjkovalo streliva in je bil upor brezploden.
Ukazujem takojšnjo prekinitev ognja.
Vsaka nadaljnja ura bitke
bo podaljšala trpljenje civilistov in ranjencev.
Sporazumno s sovjetskim vrhovnim vojaškim poveljstvom
vam ukazujem, da takoj prenehate z bojem.
Bivši poveljnik berlinske obrambe
Kozarec vode, prosim.
Ne potrebujem vas več.
Kocka je padla.
Čas je, kmalu bo temno. - Vidite, kako je tu.
Potrebujem vas, z menoj morate.
Pojdite, veliko ste naredili. Hvala.
Schädle, pridite. - Nikamor več ne grem.
Gremo.
Bo šlo? - Ja.
Naprej.
Jurišnik Krüger dobi železni križec za obrambo mostu Wolf,
Jurišnik Wagner je razstrelil dve strojnični gnezdi
in obranil ulico Putkammer. Dobi železni križec II. reda.
Jurišnik Rauch je pomagal kurirjem čez sovražne linije.
Dobi železni križec II. reda.
Ostali so tam!
Stoj! Kdo je?
Nemec.
G. Hewel?
Živi ste, hvala bogu.
Kje so ostali?
Ne vem, ga. Junge. Drugje, mogoče.
Večina iz moje skupine je mrtvih.
Ne bi smel iz bunkerja. Ustreliti bi se moral.
A se nisem mogel.
Pojejte kaj. Še bo čas za smrt.
Pozor!
Ostanite pri ženskah.
Pridite.
Rusi so nas obkolili. - Kaj bo zdaj z nami?
Lahko se poskusite prebiti. - Nikamor več ne grem.
Premislite. Rusi hočejo nas. Ženski sta, možnost imata.
Poskusita.
Srečno.
Ko bosta šli mimo Rusov, nikogar ne glejta v oči.
Ne pozabita.
Srečno.
Rusi!
Pojdiva.
Pojdi, jaz ne morem več.
Prosim.
Moram poskusiti.
Ne bodi jezna.
Bo že.
Doktor!
Tovariši se bodo predali, grem lahko z vami?
Firer je mrtev. Boste sami nadaljevali vojno?
Zaprisegel sem. -Potem se pa javite brigadnemu poveljniku.
Rusi čistijo območje. - In? -Nihče se ne upira.
Nobenih strelov ni slišati. - V eni uri bodo tu.
Kaj bomo? -Nečastno se je predati brez upora.
Kaj naj bi to pomenilo?
Ko pridejo Rusi, streljamo do zadnje krogle,
z zadnjo ustrelimo sebe. - Neumnost!
Je samomorilski poboj iz prestiža edina možnost?
SS-ovski oficirji smo. Ne smemo preživeti firerja.
Kdo je še takega mnenja?
Bi za trenutek sedli k meni? - Z veseljem.
Zakaj bi radi še živeli?
In zakaj bi vi radi na vsak način umrli?
To mi je dal sam firer.
Kot zadnje odlikovanje?
Med slovesom mi jo je dal.
Obljubiti sem mu moral,
da se bom ubil tisti trenutek, ko me zajamejo Rusi.
Hitlerju ste morali obljubiti, da se boste ubili?
Zakaj?
Ni hotel, da bi me prisilili govoriti grdo o njem.
Diplomat ste. Ščitijo vas mednarodni zakoni.
Komu boste pomagali s tem, če držite obljubo?
Tu so!
Ne streljajte, tovariši.
Predali smo se, vojne je konec.
Mimo je.
Nemčija je uradno kapitulirala 7. maja, 1945.
Sovražnosti naj bi se prenehale 8. maja opolnoči.
Do takrat je vojna terjala čez 50 milijonov življenj.
V koncentracijskih taboriščih je pomrlo 6 miljonov Židov.
Gerda Chriistian je ubežala ujetništvu.
Umrla je v Düsseldorfu, 14. aprila, 1997.
Prof. dr. Schenck je l. 1953 prišel iz ruskega ujetništva.
Umrl je 21.12.1998 v Aachnu.
Gen. Wilhelm Mohnke je l. 1955 prišel iz ruskega ujetništva.
Umrl je 6.8.2001 v Dampu pri Eckernfördu
Gen. Weidling je l. 1955 umrl v ruskem ujetništvu.
Prof. Haaseja je Rdeča armada zajela v bolnišničnem bunkerju,
umrl je l.1945 v ruskem ujetništvu.
Otto Günsche je pristal v ruskem ujetništvu,
maja l.1956 so ga izpustili iz zapora Bauzen v NDR.
Umrl je l.2003 v Lohmarju pri Bonnu.
Hanna Reitsch je preživela vojno.
Umrla je 28.8.1979 in do takrat postavila več rekordov
v jadralnem in motornem letenju.
Von Greim je 24.5.1945 v Salzburgu naredil samomor.
Heinz Linge in Johannes Hentschel
sta pristala v ruskem ujetništvu.
Lingeja so izpustili l.1955, umrl je l.1980 v Bremnu.
Hentschla so izpustili l.1949, umrl je 27.4.1982 v Achernu.
Constanze Manziarly je izginila na begu iz Berlina.
Alberta Speera so l.1945 aretirali
in mu na nürnberških procesih dosodili dvajset let zapora.
Izpuščen je bil l.1966, umrl je l.1981 v Londonu.
Generala Keitel in Jodl
so na nürnberških procesih obsodili in usmrtili.
Hermann Göring je bil obsojen na smrt.
Tik pred izvršbo kazni je v zaporu naredil samomor.
Heinrich Himmler se je pod lažnim imenom
poskusil pridružiti beguncem. Ko so ga razkrili, se je ubil.
Martin Bormann in dr. Ludwig Stumpfegger
sta 2.5.1945 blizu postaje Lehrter naredila samomor.
Rochus Misch je iz ujetništva prišel l.1955
in še danes živi v Berlinu.
Traudl Junge so zavezniki označili za ''mlado privrženko''.
Še naprej je delala kot tajnica.
Živela je v Münchnu, do svoje smrti, l. 2002.
Groza, o kateri sem slišala na nürnberških procesih,
o šestih milijonih Židov in ljudeh drugih ras,
me je globoko pretresla.
A nisem videla povezave s svojo preteklostjo.
Zadovoljna sem bila, da osebno nisem bila kriva,
da se mi o razsežnosti grozodejstev niti sanjalo ni.
Toda nekega dne sem šla mimo spominske plošče
na ulici Franc Josef, posvečene Sophie Scholl,
in videla, da sva bili rojeni istega leta,
usmrčena pa je bila v letu, ko sem prišla k Hitlerju.
In v tistem trenutku mi je postalo jasno,
da mladost ni opravičilo,
da bi lahko vedela, če bi se le malo potrudila.
Režija
Scenarij
po knjigah ''Der Unteregang'' Joachima Festa
in ''Bis zu letzten Stunde'' Traudl Junge in Melisse Müller
Podnapisi za HD Video: Boris J. -jambrob