П Р О П А С Т
Осећам да бих морала да будем љута на то дете,
на то детињасто створење. Да не треба да јој опростим
што на време није схватила те ужасе, то чудовиште,
што није прозрела у шта се упушта.
Како сам само могла тако непромишљено да пристанем?
Нисам била неки одушевљени националсоцијалиста.
Могла сам кад сам дошла у Берлин да кажем: "Не,
нећу да учествујем у томе. Нећу да идем у Фиреров главни штаб."
Али нисам. Превладала је радозналост.
Никада нисам ни помислила
да би судбина могла да ме баци негде, где не желим.
Али ипак, тешко ми је да то себи опростим.
Даме су ту.
Војна област II је потврдила. - Можете да прођете.
НОВЕМБАР 1942. ФИРЕРОВ ГЛАВНИ ШТАБ "ВУЧЈА ЈАМА"
РАСТЕНБУРГ, ИСТОЧНА ПРУСКА
Изволите, седите.
Морам да вас замолим да сачекате који тренутак.
Фирер управо храни пса. Убрзо ће вас примити.
Кажите ми... како ћемо... Како се Фиреру обраћа?
Фирер ће да се вама обрати, ви само кажите: "Хајл, мој Фиреру."
А нацистички поздрав?
Неће бити потребно. Фирер не регрутује нове војнике,
тражи секретарицу.
Понашајте се нормално.
Будите природне. Одох да га питам има ли сада времена за вас.
Мој Фиреру, овде су даме из Берлина.
Захваљујем вам, моје даме, што сте дошле усред ноћи.
Али, у рату човек није увек господар свог времена.
Смем ли да вас питам за име? - Маргарете Лоренц. Хајл, мој Фиреру.
Одакле сте? - Из Фулде. Хајл, мој Фиреру. - А Ви?
Урсула Путкамер. Хајл, мој Фиреру.
Изоставите то, дете. Кажите ми само одакле сте.
Франкфурт на Мајни, мој Фир...
Ја сам Хана Потровски, рођена и одрасла у Берлину.
Да будем прецизна, из Панкова.
Хедвиг Брант из Крајлсхајма, Швапска.
А Ви?
Ја сам Трауди Хумпс. Долазим из Минхена.
Девојка из Минхена.
Па, госпођице Хумпс...
да почнемо?
Неће вам моја Блонди ништа.
Врло је паметна.
Уствари, паметнија је од већине људи.
Само се удобно сместите.
Без нервозе. И сам много грешим кад диктирам...
Ви сигурно не можете толико да изгрешите.
Веома сте млади.
Колико вам је година?
Двадесет две, мој Фиреру.
Моји народни другови,
немачки мужеви и жене,
чланови Партије...
Реткост је, мислим,
да човек стоји пред старим присталицама после 20 службе,
а да притом у тих 20 година
није морао ништа да мења
своју политику.
Предлажем... да то пробамо још једном.
Успела сам! Ангажовао ме је!
ДВЕ И ПО ГОДИНЕ КАСНИЈЕ
БЕРЛИН, 20. АПРИЛА 1945. 56. РОЂЕНДАН АДОЛФ ХИТЛЕРА
У заклон!
Крећи се! Склањај се са улице!
У заклон!
То је артиљерија.
Јеси ли луда? Одакле њима артиљерија?
Госпођо Јунге, у праву сте! То нису бомбе, то је артиљерија!
То су Руси! - Леп рођендански поклон!
Шта је ово, Бургдорфе? Одакле ти плотуни?
Срећан рођендан, мој Фиреру.
Гранатирају центар Берлина,
Бранденбуршка капија, Рајхстаг, и све до
станице Фридрихштрасе. - Ма, одакле?!
Још немамо извештај. Колер је на вези. - Дајте ми га.
Колеру, да ли знате да је Берлин под артиљеријском ватром?
Не. - Немојте да ми кажете
да не чујете плотуне!
Не, ја сам у резервату Вердер. - Берлин је под узбуном!
Руси су заузели железнички мост на Одри.
Непријатељ нема железничке батерије близу Одре.
Ово није далекометна паљба.
Команда противавионске артиљерије у Зоо-бункеру
јавља да се ради о топовима калибра
од само 10 до 12 цм.
Руска батерија је заузела положај код Марцана.
Па то је само 12 километара од центра града!
Зар је Рус већ толико близу?
Треболо би повешати целу команду авијације!
Безобразлук!
Рус је само 12 километара од центра града
а мени то нико не говори. Морам да питам!
Мој фиреру, можда се заиста ради о далекометној паљби.
Споменули сте железничку батерију...
Глупости!
Тај Химлер је један надувани лакрдијаш! - Велике буџе!
Све саме велике буџе! Мука ми је само кад их погледам!
Кажу да Фирер данас ставља на снагу "Клаузевица."
Берлин је на линији фронта. Он неће моћи да држи град.
Ако Фирер остане овде, повући ће и цео Рајх за собом.
Мораамо да га одвратимо. Разговарајте са Хевелом.
Он је једини дипломата који још на њега може да утиче.
Верујте ми, нема сврхе.
Разговарајте онда са Вашом свастиком.
Зашто не? Ожењени сте сестром Еве Браун,
дакле, "род" сте са Фирером. Мора све да се проба.
Берлин је практично у руском обручу.
Још сте млади. Ускоро ћете да будете отац.
Зар желите да умрете у Берлину? - Сигурно не.
Господо, Фирер!
Све напоље, и то брзо! Полазимо за два сата.
Шта се овде дешава? - Пакујемо се!
Бежимо... нисте чули? На снази је "Клаузевиц."
Сва министарства и све службе Вермахтa напуштају Берлин.
А ко ће да брине о снабдевању цивила и војске?
Питајте ме нешто лакше, професоре.
Али, то је лудост!
Господин професор!
Не дозвољавам евакуацију моје управе! - Ви не дозвољавате?
Биће прекинуто снабдевање Берлина храном!
Добар војник увек нађе нешто за јело! - Сигурно!
А кад почну борбе у граду од кога ће да узме храну? Цивила!
Ја то не могу да дозволим! - Фирерова наредба!
Као шеф оделења, одговарам СС и Химлеру!
Али као лекар припадник сам Вермахта, а ми још смо овде!
Имајте то на уму, молим!
Професор може да остане! Дајте му одговарајућа пуномоћја!
Крећи!
Све за Немачку. Хајл, мој Фиреру!
Мој Фиреру, ја... Хајл, мој Фиреру!
Једва чекају да побегну.
Мрзим ту дволичну стоку која каже:
"Зиг хајл", а иза леђа: "Пољубиш ме у ду..."
Преклињем вас да напустите Берлин. Још није прекасно.
Прекасно?
Хевел, дођите, молим вас.
Хевел, и Ви сте мишљења да треба ступити у везу за Савезницима...
и употребити политику.
Да, свакако. Треба употребити политику.
Политику? Нема више политике!
Мука ми је од политике!
Кад будем мртав, имаћете...
довољно посла са политиком! - Мој Фиреру...
Све у реду, драги мој Химлеру.
Верни мој Хајнриче.
Све у реду... само ви идите...
Међу нама, њему је доста.
Што очекивати од апстинента, непушача и вегетаријанца?
Уозбиљи се.
Изгледа да ћу морати да узмем ствар у своје руке.
Берлин ће да падне за неколико дана.
Кад Фирер буде мртав, са ким ће Савезници да преговарају?
Зашто мислиш да ће преговарају?
Требаће им Наци-држава и моје СС да одрже ред после рата.
Дај ми сат са Ајзенхауером, и пристаће. Већ смо у контакту.
Пазите, то је велеиздаја. - Фегелајн, мене друго брине.
Да Ајзенхауера поздравим нацистички или да се рукујем?
Види, види...
Што каснији, тим милији гости.
Господо, већ одлазите?
Хтео сам да разговарам са тобом.
Фирерово наређење да се поруше сва јавна... - Морам да идем.
Сврати једном до мене у Хоенлихен.
Идем са штабом на север Рајха да помогнемо у борби за Берлин.
Дакле, Шпер...
бомбардовање наших градова има и позитивну страну.
Много је лакше уклонити рушевине, него све сам рушити.
Чим добијемо рат, изградња ће врло брзо да буде готова.
Колико хиљада сати смо провели са тим дивним макетама?
Ви сте прави геније, Шпер.
Богме јесте.
Једино Ви и ја схватамо да Трећи Рајх није могућ...
ако се састоји само од робних кућа и фабрика,
облакодера и хотела. Овај Трећи Рајх
биће ризница уметности и културе
која ће да надживи миленијуме. Пред собом видимо
античке градове, Акрополис...
гледамо средњовековне градове, катедрале и знамо
да људима треба тако нешто - треба им средиште.
Да, Шпер...
То је била моја визија...
И још увек је.
Мој Фиреру...
Ако желите да остварите те планове, морате из Берлина.
Кажи нешто, Ева. - Он је Фирер.
Он зна шта је исправно.
Молим вас, напустите Берлин.
Руси су нас скоро одсекли.
Не могу то, дете.
Осећао бих се као лама...
који преде на празном молитвеном вретену.
Морам у Берлину да нађем излаз, или да пропаднем.
Шпер...
Шта Ви кажете?
Морате да будете на позорници када се спусти завеса.
Пуни!
Остави ме на миру!
Колико имаш година, 12? Ти? 14? А ти? Играте се рата?
Идите кући, играјте се нешто друго! - Ко си ти?
Што хоћеш? - Свог сина... живог.
Треба да се са њим поносиш.
Уништио је два тенка. Данас ће Фирер лично да га одликује.
Млад си. На којем фронту си се борио?
Још нисам имао ту част.
Имаш среће што још ниси видео борбу. Пошаљи децу кући.
Борићемо се до последњег човека.
А шта браните?
То није положај, то је обична клопка.
Руси ће да нападну са обе стране, нема где да се побегне.
Узвратићемо!
Чиме? - Користићемо противавионску као артиљерију.
Руси наилазе са неколико армија, са тенковима
и тешком артиљеријом. Зар стварно верујете...
да можете да задржите њихов напад макар и пет минута?
Заклели смо се Фиреру.
Још нисте схватили? Изгубили смо рат! Готово је!
Кукавице!
Бежи одавде! Одмах!
Кад дођу Руси а ви будете овде, сви ћете да изгинете!
Можда се понављам, али 9. армија мора да се повуче...
иначе ће да буде одсечена и уништена.
Девета армија се не повлачи! Нека се Бусе бори ту где је.
У том случају, Девета армија је изгубљена.
Уништићемо совјетске јединице на северу и истоку...
беспоштедним и страховитим нападом свим снагама.
Којим снагама?
Штајнерова дивизија напада са севера и придружује се Деветој.
Девета армија не може да крене ка северу.
Непријатељ је десет пута бројнији од нас.
Нека им помогне Венк са Дванаестом армијом.
Али Дванаеста армија маршира на запад, у правцу Елбе.
Па нека се онда врате!
Ослабићемо западни фронт. - Није Вам јасно моје наређење?
Мислим да сам био савршено јасан!
Савезници ће да схвате да само ми можемо да одбијемо Бољшевике.
Ми смо последњи заштитни бедем пред азијским хордама.
Држимо Берлин још који дан и преговараћемо са Американцима.
Ах, Монке...
Ту сте. - Мој Фиреру?
На снази је "Клаузевиц". Берлин је сада на линији фронта.
Задужени сте за одбрану подручја владе.
Ако у Берлину дође до борбе, борићемо се до последњег.
Али, има преко три милиона цивила у граду.
Морају да буду евакуисани.
Разумем Вашу бригу, Монке.
Али, морамо да будемо немилосрдни.
Не можемо сада да се обазиремо на такозване цивиле!
Уз дужно поштовање, шта ће да буде са женама и децом,
са хиљадама рањених и старих?
У оваквом рату нема цивила.
Фирер је изгубио сваки смисао за реалност.
Помера дивизије које постоје само на његовој мапи.
Штајнерова разбијена гомила тешко може да се брани,
а сад би да Штајнер и нападне. То је лудо! - Кажите му то онда.
Знате да неће да слуша. - Нешто мора да се уради.
Луди сте? Избацио би нас као Рундштета и Гудеријана. - Па шта?
Ми смо војници! Положили смо заклетву Фиреру!
Треба ли то да нас спречи да сами мислимо?
Види ко то каже! Опортуниста! Безобзиран каријериста!
Како молим?
Гдје си ти? - Шта те брига!
Мој Фиреру, најуспјешнији ловци на тенкове Хитлерове младежи!
Поносим се са свима вама.
Мој Фиреру, овај дечак је
базуком сам уништио два тенка.
Зове се Петер Кранц.
Значи, ти си, Петер.
Волео бих да су моји генерали храбри као ти.
Добро, добро.
Историја ће да те запамти.
И кад се "Германија" дигне из ових рушевина,
бићете хероји.
Хајл свима вама!
Не знам шта ти мислиш,
али мени се ово не свиђа. Драже су ми биле бомбе.
Шта ће да буде са нама?
Јуче ми је рекао да би разумео, ако бих отишла.
Сви га напуштају. Не можемо тек тако да се дигнемо и да одемо.
Не могу ни ја.
Појма немам ни куда бих.
Родитељи и пријатељи код куће су ме упозоравали. Рекли су ми
да се не петљам са нацистима.
Зар да се сад вратим и кажем: "Ту сам. Погрешила сам.
Кад је ствар пропала, схватила сам заблуду."
Живот ће некако да иде даље.
О чему размишљате, пуковниче?
Требамо би да кренемо.
Куда?
Не знам. Негде где смо потребни.
Дођите сви горе! Да прославимо!
Хајде!
Идемо, децо!
Хоћу да се данас забављамо.
Где-год непријатељ продре,
непријатељ мора да затекне само пустош.
То је смртна казна за немачки народ.
Без струје, без гаса, без чисте воде,
без угља, без саобраћаја.
Уништавањем железнице, канала, брана, бродова, локомотива,
гурнућемо Немачку у средњи век.
Одузели бисте народу сваку шансу да преживи.
Када се губи рат, потпуно је неважно што и народ пропада.
Не треба се обазирати...
на потребе немачког народа за његов примитиван опстанак.
Напротив, боље је да те ствари сами уништимо.
Тај народ се показао преслаб и закон природе налаже...
да буде истребљен.
Они су Ваш народ. Ви сте Фирер.
Рат ће да преживе...
једино безвредни. Наши најбољи су већ пали.
Ево... Хајде, треба да играте.
Са задовољством.
Извините... - Молим лепо.
Шта је било?
Убеди га да мора да напусти Берлин, Ева...
Или хајде са мном.
Умрећеш.
Хоћу музику!
Хоћу да играм!
Да играм!
Нека посебна жеља? - Цвинг.
Траудл...
Ово је тако нестварно...
..као у сну,
из кога желиш да се пробудиш, али не можеш.
Траје и траје...
Герда, мука ми је...
Дођи! Дођи, Траудл!
Нисам померио...
Нисам померио командно место!
На запад?
Ја сам 1000 метара од непријатеља! - Генерале!
Шта кажу, генерале?
Стрељаће ме. - Шта? Зашто?
Кажу да сам померио командно место
на запад, даље од непријатеља. - Било би паметно.
Пођите са мном.
Шенк. - Монке.
Ја сам у бункеру Рајхсканцеларије, браним владину четврт.
Треба ми Ваша помоћ. - Тешко, овде је све евакуисано.
Сви су отишли, изузев мене и мог ађутанта.
Ви сте лекар? - Да. Интерниста.
Реквирирајте неко возило и донесите нам...
сав морфијум, пеницилин...
завоје, све што успут нађете.
Видећу шта могу да урадим. - Хвала и пожурите.
Морам до Фирера.
Зашто?
Треба да ме стреља.
Сачекајте.
Молим Вас, ваше оружје.
Не овде.
Стражарско место 2.
Разумем.
Господине генерале...
Ви не.
Хајл Хитлер. - Хајл Хитлер.
Шта се овде дешава? Зашто треба да будем стрељан?
Знате да је Фирер изричито забранио свако повлачење на запад.
Официри који не послушају биће ухапшени и одмах стрељани.
О чему ви то? Моје јединице су данима у најтежим борбама!
Мој командни положај је удаљен само километар од фронта.
Наставите...
Видите ово? Не дозвољавам тај тон са мном!
А сад радите шта морате!
Мислим да то треба лично да изложите Фиреру. Дођите.
Не могу да вас пустим. - Долазим по наређењу команданта Монкеа.
Требају нам завоји и лекови из војне болнице.
Тамо нема више никога. Сви су отишли.
А рањеници? - Како ја то да знам?
Морам да погледам. - Пуковниче! - Останите ту!
Пазите да не страдате. Руси су свуда.
Видите ово? Ту је крај Рајха.
Иза тога је руска територија!
Могу?
Тврдоглав је, дођавола.
Што мене не пусти?
Треба да сам већ са војском. Да ли још требам Фиреру?
Испијте! - Фирерово наређење.
Стварно сте импресионирали Фирера. - Не верујете да ће Штајнер да нападне?
Сумњам да су Штајнерове јединице у способне за напад,
али, зашто вам ја то причам? Знате то боље од мене.
Ако Штајнер не нападне, Берлин је изгубљен.
Честитам, Ваш извештај је импресионирао Фирера.
Именује вас за команданта одбране Берлина.
Боље да ме стрељате, него што имам ту част...
Лажна узбуна!
Смири се. Предалеко су да било шта урадиш.
Идите, молим вас, моје даме.
Јел' то немачка артиљерија? - Плашим се да није.
Али Штајнеров напад би требало да је већ у току!
Морате што пре да идете. Нема још много времена.
Али, Фирер верује да ће Штајнеров напад...
да преокрене ситуацију.
Више пута сам га чула како каже...
да ће Штајнеров напад да измени исход рата.
Сви Фирерови саветници знају да је то апсурд!
Не би ме чудило да и сам то мисли. - Зашто би се играо са нама?
Шта има да изгуби?
Не верујем вам ни речи!
Непријатељ је успео да пробије фронт у широкој формацији.
Заузео је Косен на југу и напредује према Штансдорфу.
Налази се на северу града, између Фронауа и Панкова.
На истоку је код Лихтенберга, Малсдорфа и Карлсхорста.
Штајнеров напад ће све то да доведе под контролу.
Мој Фиреру...
Штајнер...
Штајнер није могао да мобилише довољно људства.
До Штајнеровог напада није дошло.
Нека у соби остану, Кајтл, Јодл, Кребс и Бургдорф.
То је било наређење!
Штајнеров напад је био наређење! Шта сте умислили,
па се усуђујете да не спроведете моје наређење?
Дотле је значи дошло!
Војска ме је лагала.
Сви су ме лагали. Чак и СС!
Генерали су само гомила подлих, издајничких кукавица!
Не дозвољавам да вређате војнике, који за вас лију крв...
Они су кукавице, издајице и пропалице!
Мој Фиреру, ово је нечувено!
Генерали су изроди немачког народа!
Без трунке части!
Они себе зову генералима! Толике године на војној академији
а научили су само како да држе нож и виљушку!
Војска већ годинама
спречава моје планове!
На пут су ми постављали
све могуће препреке!
Требало је одавно...
да ликвидирам све више официре, као Стаљин!
Ја никад нисам био ни на каквој академији,
а ипак сам, сасвим сам освојио целу Европу!
Издајници!
Од самог почетка су ме само издавали и лагали!
Почињена је чудовишна издаја...
немачког народа. Али, платиће све ти издајници.
Платиће сопственом крвљу.
Удавиће се у сопственој крви!
Герда, молим те да се смириш.
Моја наређења су наишла на глуве уши.
У оваквим околностима ја више не могу да водим...
Готово је.
Рат је изгубљен.
Али, господо, ако мислите да ћу да напустим Берлин,
грдно се варате. Пре ћу себи да просвирам метак кроз главу!
Радите шта хоћете.
Фирер сигурно није озбиљно мислио да ће да се убије...
Госпођо Јунге... госпођо Кристијан...
Пресвуците се. За један сат иде авион, може да вас одведе на југ.
Све је изгубљено...
Безнадежно изгубљено.
Знаш да ћу да останем са тобом. Нећу да дозволим да ме отераш.
И ја остајем!
Шта сад?
Време је да окончамо овај спектакл.
Шта? Да дигнемо руке? То је незамисливо.
Фирер је рекао да нећемо да капитулирамо.
Нећемо да поновимо новембар 1918. Никада!
Али, чули сте га. Он више неће да нас води.
Рекао је: "Радите шта хоћете." - Фирер је Фирер!
Сабраће се он.
Сјајно.
И шта ће онда да буде?
Не можемо да капитулирамо. Не би било у Фиреровом духу.
Заклели смо се на послушност. - Обичне празне фразе!
Морамо нешто да урадимо пре него што буде прекасно.
Хоћете само да спасете своју кожу. - Не дозвољавам тај тон!
Дођавола!
Нећемо живи да се извучемо. Готово је. - Сачекаћемо.
Али ни Фирер у то не верује. Шта ако се убије?
Гинше ми је рекао да постоји тунел испод руских редова до Амера.
Зашто си рекла да хоћеш да останеш са њим?
Не знам... искрено.
Престало је. Дођи. Хајде да прошетамо.
Траудл...
Погледај...
Ех, децо, треба ми цигарета.
Хајде да се вратимо доле.
Одакле су ови дошли? - Фолксштурм новајлије!
Регрутовани овог поподнева!
Кажи им да се склоне са ватрене линије!
Те новајлије су под командом др Гебелса.
Хоћу да одмах изађу одатле!
Ја за то одговарам.
Нисам сигуран да смо на добром путу.
Дивота.
Стој! Гаси светла!
Стој! Не мичи се!
Не мичи се! - Имали смо срећу! Немци.
Упомоћ! Хоће да нас убију!
Шта се овде дешава? - Војна полиција.
Не могу да верујем!
Престаните! Пустите те људе да иду!
Шта се ту дешава? - Није Ваша брига!
Ове смо дезертере пронашли у њиховим кућама.
Биће стрељани, као и сви издајници.
То су старци, цивили. Не можете то да урадите!
Не?
Ко ће да ме спречи? Ви?
Ни корака даље!
Покрет!
Он је лекар.
Можете ли да оперишете?
Па, не баш.
Реците Илзи да деца не могу да носе превише играчака.
Једна играчка по детету.
И без непотребних пиџама. - Господине министре Гебелс...
Долазе моја жена и деца. Побрините се за њих, молим Вас.
Хвала. Бригадфирер, шта могу да учиним за Вас?
Руси скидају ваше Фолксштурм новајлије.
Људи немају искуства ни одговарајућег оружја.
Уместо тога имају безусловну веру у коначну победу.
Гдине министре, ако људе не можете да наоружате,
не могу да се боре. Гину узалуд.
Не саосећам са њима.
Понављам, не саосећам са њима!
Немачки народ је сам изабрао своју судбину.
Неке то можда изненађује. Не препуштајте се илузијама.
Нисмо ми присилили немачки народ.
Они су нама дали мандат. А сад им то сече њихове мале вратове.
Да?
Ева, мораш да напустиш Фирера.
Херман! - Не буди глупа.
То је питање живота и смрти.
Како то можеш да кажеш? Где си ти?
Одлучио сам да не умрем у Берлину.
Херман, да ли моја сестра зна где си?
Размисли. Зваћу те после.
Здраво, децо. Ваша соба је овде десно.
Чекајте ме.
Добар дан, гђо Гббелс. - Драго ми је што вас видим, гђо Јунге.
Хајде, постројте се!
Хајде, Хелга. Стани у врсту.
Обућићемо најбољу одећу,
па можемо да поздравимо чика Хитлера.
Да ли сте запамтили песмицу?
Јесмо.
♪ Нема лепше земље у овом тренутку ♪
♪ Одавде на далеко на широко ♪
♪ Од земље коју зовемо нашом ♪
♪ Вечерас ♪
♪ Од земље коју зовемо нашом ♪
♪ Вечерас ♪♪
Ако хоћеш да будеш сигуран, пуцаш себи у уста...
Експлодира ти лобања.
Ништа не осетиш. Смрт је тренутна.
Хоћу да будем лепа мртва. Узећу отров.
Кад већ херојски умирем нека бар буде безболно.
Гарантовано је безболно.
После парализе нерава и дисајног система, наступа смрт.
Умреш у року од неколико секунди.
Могу ли и ја да добијем једну?
И ја.
Хвала Богу, Химлер ме је добро снабдео.
Хвала.
Баш ми је жао што не могу да вам поклоним бољи поклон.
Берлин, 23. април,
1945.
Драга моја сестро, много ми је жао што ово морам да ти пишем.
Али, ту ништа не можемо. Са нама може да буде свршено сваког часа.
Треба да знаш
да Херман није са нама. Али, ја искрено верујем
да ћеш опет да га видиш.
Сигурна сам да ће у Баварској да настави да пружа отпор
још неко време.
Фирер је изгубио сваку веру у повољан исход.
Мој вољени сине, не знам хоће ли ово писмо да те пронађе.
Можда ће нека добра људска душа
да ти пренесе моје последње речи.
Остала сам уз тату против његове воље.
У суботу је Фирер хтео да ми помогне да одем.
Ти добро познајеш своју мајку. Имамо исту крв.
Нисам се двоумила. Наша величанствена идеја умире...
а са њом све лепо, дивљења вредно, племенито и добро
што сам у животу познавала. У свету после Фирерове смрти
и после националсоцијализма није вредно да се живи.
Зато сам повела овамо и децу.
Она су исувише добра за оно што ће да дође.
Милостиви Бог ће разумети, што ћу сама да им дам избављење.
Златну наруквицу са зеленим каменом носићу до краја.
Онда нека ми је скину и носи је ти,
као што сам је ја увек носила.
Плашим се да сам дијамантски сат послала драгуљару на поправку.
Доле ти је адреса.
Будеш ли имала среће, вратиће ти се.
Желим да га носиш.
Добићеш и дијамантску наруквицу...
и привезак од топаза, Фиреров поклон за последњи рођендан.
Приложени рачун за "Хајзе & Комп." Још није плаћен.
Можда ће да дође још неки рачун, али за највише
1.500 рајхсмарака.
Молим те, одмах спали сва лична и пословна писма Фиреру.
Шаљем тл и хране и цигарета.
Молим те, дај мало кафе и Линднеровима и Каргеловима.
Цигарете су за Манди. Дуван је за тату.
Чоколада је за маму.
То је све што могу да ти кажем. За сада доста.
Најдража сестрице, желим ти највећу могућу срећу.
И упамти,
ја сам уверена да ћеш опет да видиш Хермана. Поздрави...
и пољупци,
твоја сестра...
Инге!
Слушај, Кајтл, желим да још ноћас отпутујеш.
Пробиј се до Деница. Помози му да све организује.
Морамо поново да покренемо ствари.
Не разумем.
Ово је катастрофа. Више немам нафтна поља.
То онемогућава сваку далекосежнију операцију.
Чим овладам овом овде ситуацијом, морамо да вратимо нафтна поља.
Има ли још питања?
Не, мој Фиреру.
Добро. Онда, срећан пут.
"Мој Фиреру, после Ваше одлуке да останете у Берлину,
да ли имам Вашу сагласност да као вицеканцелар преузмем...
да одмах преузмем комплетно управљање Рајхом
са пуном слободом деловања и овлашћењима?
Ако до 22 часа, не добијем никакав одговор претпоставићу
да сте онемогућени да делујете.
Тада ћу да поступим за добробит нашег народа и отаџбине."
То је издаја земље.
И Вас лично!
Герингова забринутост је оправдана.
Дође ли до распада система за комуникацију,
што може сваког часа да се деси,
бићемо одсечени од света.
Више нећемо моћи да прослеђујемо наређења.
Ја то гледам другачије. Геринг хоће да приграби моћ.
Никад нисам веровао тој његовој руљи у Оберзалцбергу. То је пуч!
Та издајица! Та крвопија!
Скоројевић! Лезилебовић!
Како се усуђује да ме прогласи неспособним за деловање?!
Сутра ће да ме прогласи мртвим! - Добар дан, госпођо Јунге.
Како сте стигли до Берлина?
Није било једноставно. Морам до Фирера.
На вашем месту, ја бих радије сачекао.
Авијација...
Шта је од ње направио?!
Само због тога би требало да се стреља!
Тај зависник од морфијума је помогао крах земље!
И сад ово!
Он ме је издао.
Мене!
Хоћу да се Герингу одузму овлашћења и да напусти све просторије.
Ако ја не преживим овај рат...
њега на лицу места погубити.
А шта ће да буде са нама?
Има ли још наде?
Идите одавде пре него што буде прекасно.
Фирер хоће да остане овде. Не можемо да га оставимо самог.
За оно што очекује Фирера, не треба му нико.
Понајмање Ви.
Али, остаје и гдин Гебелс са супругом. И децом такође.
Али, деца...
Увек сам мислила да...
Мислила сам да има неког излаза...
Напред.
Алберте... здраво.
Имаш грозницу?
Алберт, моје срце ово не може да издржи.
Зашто не узмеш децу и побегнеш одавде?
Али куда?
Рекао сам већ да могу да пошаљем тегљач у Шваненвердер.
Уз преправке, он може да буде скровиште док све ово не прође,
а неће још дуго.
О свему сам добро размислила.
Не желим да моја деца одрастају у свету без националсоцијализма.
Размисли још једном, Магда.
Деца имају право на будућност.
Нема будућности, ако умре идеја националсоцијализма.
Не могу да верујем да заиста то желиш.
Иди...
Напред.
Знала сам да ћете доћи. Ви нисте од оних што остављају Фирера.
Ја сам... Само сам дошао да се опростим од Фирера.
Још ноћас морам назад у Хамбург. - Наравно.
Седите.
Видите? Донела сам намештај који сте ми ви дизајнирали.
Нисам могла да се растанем од њега.
Хајде, послужите се. Сигурно цео дан ништа нисте јели.
Богами, имате право.
Хвала.
Јако је важно, што сте дошли.
То му доказује да сте уз њега.
А зар је у то сумњао?
У последње време је помишљао да сте и Ви можда против њега.
Али, ја сам му стално говорила да ћете да дођете. И сад сте ту.
Допало му се што сте му саветовали да остане у Берлину.
И ја мислим да је то правилан избор.
Знате шта?
Можда сам луда, али...
Ја сам заиста срећна што ћу да останем овде.
И ни мало се не плашим.
Да?
Дакле... дошли сте.
Мој Фиреру...
Све у реду... Да седнемо.
Имао сам велике планове са Немцима и са светом.
Нико ме није схватао, чак ни најстарији саборци.
Какве смо све могућности имали! Свет нам је био надохват руке!
Прекасно.
Једино сам поносан што смо се отворено супроставио Јеврејима.
И што сам немачке земље ослободио јеврејског отрова.
Не пада ми тешко да одем. Само тај један тренутак...
а онда вечни мир.
Поштедите немачки народ, мој Фиреру.
Ако мој народ падне на том испиту,
нећу због тога ни сузу да пустим.
Не заслужују ништа друго.
То је његова судбина. Нека себе криве за то.
Већ месецима...
Морам то да Вам кажем, мој Фиреру...
Ја месецима не извршавам Ваша наређења о рушењу.
Постоје писани докази да сам их не само игнорисао,
већ да сам поступао супротно Вашим наређењима.
Морао сам то да Вам кажем.
Моја лична лојалност према Вама, никада није због тога трпела.
Значи, одлазите...
Добро. Збогом.
Желим вам свако добро.
Па, господо, једите до миле воље.
Петер!
Све у реду, дечаче мој. У реду је.
Грозница.
Да, али је жив.
Храброст и лојалност још постоје.
Витеже од Грајма и госпођице Рајч, задовољство ми је...
што сте обоје стигли без рањавања,
мање-више.
Седите.
Били смо под тешком паљбом, али слетели смо у Гатов.
Путеви су били непроходни, па смо...
узели "Физелер роду" и летели изнад руских линија и слетели смо
на осовину Исток-Запад, неколико стотина метара одавде.
Баш пред атерирање, дохватила нас је руска артиљерија.
Генерале Фон Грајм, именујем Вас главнокомандујућим ратне
авијације и унапређујем у генерал-фелдмаршала.
На Вашим плећима је велика одговорност.
Морате да обновите авијацију из темеља.
Направљено је много грешака. Будите неумољиви.
Живот не прашта слабости.
Та такозвана хуманост...
то је поповско трабуњање.
Саосећање је исконски грех.
Саосећати са слабима је издаја природе.
Снага...
може да тријумфује само ако искорени слабост.
Ја сам увек поштовао тај закон природе...
не дозволивши себи да икад осетим саосећање.
Бруталном, леденом строгошћу сузбио сам опозицију изнутра...
као и отпор страних раса.
Са тим се једино тако и може.
Мајмуни, на пример,
на смрт изгазе сваког уљеза.
А што важи за мајмуне, још више мора да важи за људе.
Химлер је у Либеку...
понудио капитулацију западним силама
преко грофа Бернадота,
како јавља енглески радио.
Химлер...
И то баш Химлер од свих!
Највернији од верних!
Ово је најгора издаја од свих!
Геринг, наравно...
Он је одувек био корумпиран.
Шпер, идеалиста, непредвидив уметник!
Сви други! Да! Да! Да!
Али, Химлер...
Да ли је полудео?
Да овласти себе, рекавши да сам луд,
можда већ и мртав.
Оставите ме, молим вас, насамо са витезом фон Грајмом и гђицом Рајч.
И доведите ми Фегелајна.
Мој Фиреру, не знамо где је.
Он је Химлеров ађутант, мора да буде на располагању!
Данима га нисмо видели.
Хоћу одмах његов извештај!
Молим вас да останете, докторе.
Ви и Грајм морате што пре да кренете.
Летите до Деница. Кажите му да учини све што је потребно
да Химлер не избегне заслужену казну.
Мој Фиреру, витез фон Грајм и ја смо одлучили да овде умремо са вама.
Хвала вам на том доказу лојалности.
Али Химлер мора да умре.
Починио је издају!
Добро сам урадио што га нисам упознао са мојим плановима.
Мој Фиреру?
Да мирно стојим и гледам док ме јеврејске свиње мучки убијају?
Све је то део џиновске завере.
Дозволио сам непријатељу...
да продре у Рајх. Он већ мисли да је победио, али, видећете, Грајм,
уследиће им сурово буђење.
Дениц мобилише војску на северу, Кеселринг на југу.
Смождићемо непријатеља са обе стране, у маказе.
А са три армије близу Прага, напашћу Руде са леђа!
Појма нисам имао да још располажемо толиким резервама.
Средио сам организовао да за кратко време...
имате на располагању хиљаду модерних борбених авиона,
тако да ратно ваздухопловство учините ефикасним какво је било!
Треба клекнути пред вашим генијем и пред олтаром отаџбине.
Уложили сте захтев да напустите Берлин?
Као што знате, све медицинске јединице и управе...
које подлежу Химлеру и СС напустиле су Берлин.
Химлер је издајник. Добиће казну какву заслужује.
За мене, као лекара СС-а, овде више нема посла.
Ваш захтев за напуштање Берлина потпуно је неприхватљив.
Моја... породица...
Ако ме Руси нађу овде... ја морам да одем!
Нисте чинили никакве неправде. Будуће генерације...
биће вам захвалне на Вашим медицинским истраживањима.
Ја ћу за све да преузмем пуну одговорност.
Разговараћемо о томе други пут.
Нигде не можемо да нађемо групенфирера Фегелајна.
Није у бункеру. - Шта значи "не можете да нађете"?
Па, тражите га!
Хоћу да видим Фегелајна, одмах!
Ако се удаљио без дозволе, то је дезертерство! Издаја!
Доведите ми Фегелајна!
Фегелајн! Фегелајн!
Тата, зашто носиш недељну униформу?
Ернст... нешто није у реду?
Не... хвала.
И Бригите је такође гладна.
Ево Илзе. И ти мораш нешто да поједеш.
Хвала. - Нема на чему.
Хвала.
Шта је било?
Водниче, ухапшени сте.
Шта? - Због дезертерства.
Обуците се. Морате да пођете са нама.
Пољуби ме у дупе!
Остави ме, хуљо! Немаш ти права!
Молим те, нећеш ваљда да убијеш Хермана?
Хтио је да побегне, у то нема сумње.
Па шта? Ионако је све готово.
Мисли на моју сироту сестру. Трудна је!
Удружио се са Химлером. Он је издајник.
За издајнике нема сажаљења.
Нема милости за издајнике.
Иде на преки суд и биће стрељан.
Каква корист од тога сада?
То је моја воља!
Ти си Фирер.
Изволите...
Руси су свуда у пробоју.
Више нема резерви, снабдевање из ваздуха је обустављено.
Више нема начина да се дотура нова муниција.
Рус је стигао до моста Вајдендам,
на истоку до Лустгартена, на југу до трга Потсдам
и до Тиергартена на западу,
300-400 метара од седишта Канцелара.
Колико још можете да издржите?
Дан-два, највише.
То важи и за четврт око Владе?
Да, мој Фиреру.
Мој Фиреру, као војник предлажем
да покушамо пробој из берлинског обруча.
Током борби за Берлин...
већ смо изгубили 15-20.000 младих официра.
Али, ти млади људи зато и служе.
Ваш предлог је апсурдан! Луд!
Мислите на хиљаде
рањених. Њима више не можемо да помогнемо.
Мој Фиреру...
наређења су спремна. Дајем вам реч као официр...
Фирер не може тек тако да нестане са сцене историје
као неславна избеглица! - Чак и кад би пробој успео,
само бих бежао од једног обруча и падао у други.
Спавао бих под ведрим небом, или у некој сеоској кући,
или нечем сличном...
и чекао да дође крај.
Венк напредује са 12 армијом.
Може да се споји са Бусовом 9. армијом,
и да Русима зада такав ударац да нас све спасе.
Венк је изванредан човек.
Брзо јавите Кајтлу.
Да ме извести одмах:
Прво, где су Венкове линије фронта?
Друго, када ће напасти?
Треће, где је 9. армија?
Четврто, када ће 9. армија пробити?
Видећете, господо. Показаће се да сам у праву.
Венк ће доћи.
Хоћу да знам да ли је могуће да Венк нападне или није.
Тешко да ће Венкова мала сила да нападне Црвену армију.
Како се усуђујете да кажете "тешко"?
Венк нема са чим да се супротстави Црвеној армији!
Зашто то не кажете Фиреру?
Зар сте сви полудели? - Фирер то зна и сам!
Али никад неће да капитулира! А нећемо ни ми!
Једном сам у томе учествовао! Једном је довољно!
Дођи, морам да изађем одавде.
Стој!
Извините, заспала сам.
Јесте ли се мало одморили, мила?
Узмите стено-блок.
Мој политички тестамент.
Од 1914.,
када сам као добровољац своје скромне снаге уложио
у Први светски рат, који је Рајху био наметнут,
прошло је преко 30 година.
У те 3 декаде, све моје мисли, поступци и мој живот
водиле су моја љубав и лојалност према немачком народу.
Жао ми је, али снажна ватра...
Седите овде.
Проћи ће векови,
али из рушевина наших градова и културних споменика...
ницаће нова мржња према народу који је на крају одговоран,
коме све ово дугујемо:
Међународном Јеврејству и њиховим помагачима.
Шта се десило, господине Министре?
Замислите! Фирер хоће да напустим Берлин.
Наредио ми је да одем.
Никад нисам прекршио ни једно Фирерово наређење! Никада
Али ово нећу да послушам.
Хоћу да останем уз Фирера.
Молим вас, госпођо Јунге, али...
Морам одмах да вам издиктирам мој лични тестамент.
Али, управо куцам Фиреров...
Добро,
разумем. Вратићу се касније.
Мој Фиреру, ја... Закон о расама ме обавезује
да ово питам: Мој Фиреру, да ли сте чистог аријевског порекла?
Јесам. - Могу ли... да видим Вашу легитимацију?
Разговарате са Фирером. - Да, господине.
А да ли сте Ви, гђице Браун, чистог аријевског порекла?
Јесам. - Онда целој ствари... Више нема никаквих препрека...
Питам Вас: Да ли Ви, мој Фиреру, Адолфе Хитлеру,
узимате овде присутну Еву Браун за закониту жену? - Да.
Да ли Ви, Ево Браун, узимате...
овде присутног Фирера Адолфа Хитлера за законитог мужа? - Да.
Овим вас проглашавам за мужа и жену.
Треба ми два човека!
Бићете добро.
Фирер хоће одмах да вас види. - У ово доба?
Колико још можете да издржите?
Можда 20 сати. Не дуже.
Руси су на свега неколико стотина метара одавде.
За сада смо их зауставили.
Знате шта, Монке? Западне демократије су декадентне.
Подлећи ће дисциплинованим народима Истока.
Свако добро. Хвала вам.
Није то било само за Немачку.
Кајтлов извештај.
Прво, Венк се заглавио јужно од језера Швилов.
Друго, 12. армија зато не може да настави са нападом на Берлин.
Треће, главнина 9. армије је затворена у обруч.
Мој Фиреру, требају нам инструкције
за случај да останемо без муниције.
Никада нећу да капитулирам. Никада.
Забрањујем вам да капитулирате. Исто важи за све команданте.
Слушајте, Гинше. Гђица Браун... тј. моја жена и ја ћемо да се убијемо.
Али ја нећу да Руси моје тело изложе у неком музеју.
Не дајте да паднем Русима у руке, ни жив, ни мртав!
Желим да моје тело буде одмах спаљено, да га никада не нађу.
Гинше...
Обећајте ми да ћете да обавите све припреме потребне
за уклањање мојих посмртних остатака.
Мој Фиреру...
то је језиво наређење, али ја ћу да га извршим.
Кемпке. - Ерих, треба ми 200 литара бензина.
Јеси ли луд? Одакле ми толико бензина?
Из паркираних возила. Више никоме не требају.
Шта ће ти толико бензина?
Не могу то преко телефона.
Пођите са мном, молим вас.
Фирер хоће да нас види.
Колега, да му кажем да не можете да дођете?
То је само мој пнеумоторакс.
Ионако нећу још дуго.
Извините, госпођо.
Господине професоре, овамо.
Сачекајте овде, молим Вас.
Извините...
Извините што Вас прекидам у важном послу.
Мој Фиреру, сачувајте нашу веру у коначну победу!
Водите нас, а ми ћемо да вас следимо!
Уђите.
Уђите и придружите нам се!
Ево, узмите пиће.
Само то још и можемо... да пијемо. - Седите.
Тако је боље.
Да, господине, наша ситуација је безнадежна.
Такорећи, посрана!
Само ви седите.
Почаствовани смо, госпођице... госпођо...
Можете да ме ословите са госпођо Хитлер.
Не брините, исправно је.
Штета, сад више уопште не можемо напоље.
Једино ако желите херојску смрт.
Фриц, саберите се!
Разумем! Сабраћу се!
У заклон!
Ово је било близу.
Оберштурмбанфиреру, шта је? - Морам да рапортирам Фиреру.
Не сада. Седите.
Седите, испијте.
Дозволите да вам представим госпођу Хитлер?
Тако млади, а толики ордени! Сигурно се поносите собом.
Морам да идем... одвикао сам се од пића изгледа.
Можете да користите наш тоалет. Хајде, само идите.
Ако вам рука задрхти,
метак може да уништи само очни живац, зато се саветује
истовремено узимање отрова.
Повуците окидач у тренутку кад загризете капсулу.
Хоћу ли да имам довољно времена?
Отров делује тек после 1 до 2 секунде.
Кернер, ви такође...
Дођи, Блонди.
Знате, госпођо Јунге, ја њега...
свог мужа... знам преко 15 година.
Али, кад размислим, не знам ништа о њему.
Иако он воли да прича.
Радовала сам се Берлину. Али, он се толико променио.
Само прича о псима и вегетаријанској храни.
Понекад сам баш бесна на Блонди.
Понекад је крадом шутнем испод, стола, а Адолф се чуди шта јој је.
Као да не жели икоме да дозволи да завири у њега.
Мислим, дубоко у њега.
Приватно зна да буде врло брижна особа...
А онда каже... тако бруталне ствари.
Мислите, кад је Фирер?
Хајде да попушимо још по једну.
Извините.
Имате толико брига, а ја глупача Вам ту цвилим.
Госпођо Јунге, желим да Вам за растанак поклоним ову бунду.
Увек сам волела дотеране жене. Желим да сад Ви у њој уживате.
Какво изненађење. Хвала.
Али, ја појма немам где и када бих могла да је носим.
Молим вас... покушајте да се одавде извучете. Обећајте ми.
Хвала, то би било врло добро, госпођице Марцијали.
Куцнуо је час.
Сад је крај.
Фирер жели да се опрости.
Ви сте најхрабрија мајка у целом Рајху.
Мој Фиреру, Ви сте ме учинили најсрећнијом женом Немачке.
Поздравите ми моју лепу Баварску.
Шта ви ту радите? - Желимо да видимо тета Еву и чика Хитлера.
Јесте ли данас уопште јели? - Само за доручак.
Потражићу нешто за јело и одмах се враћам, важи?
Добро.
Другови, јесте ли чули најновије вести споља?
Берлин је град робних кућа. А где је моја кућа?
Господине Гинше, морам још једном до Фирера.
Молим вас! - Фирер не жели да му ико више смета.
Молим вас, Гинше. Само на кратко.
Молим вас!
Мој Фиреру, ту је госпођа Гебелс.
Шта је сад у питању?
Мој Фиреру, преклињем Вас да напустите Берлин!
Молим вас, мој Фиреру...
Не напуштајте нас! Шта ће да буде са нама?
Већ сутра ће да ме проклињу милиони људи,
али, судбина је кренула својим путем.
Устаните... хајде.
Дођите...
Тета Траудл, баш је весело кад овако грми!
Зашто? - Овде ништа не може да нам буде,
је л' тако?
Имаш право.
Пун погодак!
Господине Рајхслајтер, догодило се.
Јављам да је Фирер мртав.
Ево тате.
Јесте ли луди?
Твој бензин је направио... - Ућути, Ерих.
Повуци се!
Натавите!
Хајде!
Не! Немојте!
Пусти моју баку!
Ред... ред...
Мора да се успостави ред!
Бежи, деда!
За оном двојицом тамо!
Брзо овамо! Ми знамо путеве кроз рушевине!
Верујте нам! Пожурите!
БИО САМ НА СТРАНИ ЦРВЕНИХ ЗВЕРИ
ПОДРЖАВАО САМ БОЉШЕВИКЕ
Надам се да су Руси примили нашу поруку.
Одмах ћемо то да сазнамо. - Или можда нећемо.
Какве нам вести доносите, господине генерале?
Адолф Хитлер и његова жена извршили су самоубиство
у Фиреровом бункеру.
Нова влада ме је овластила
да отпочнем мировне преговоре,
између наше две државе,
које имају највеће ратне губитке.
Генерале, да ли бисте са мном склапали мир,
да сте на мом месту??
Моја влада неће да прихвати
безусловну капитулацију.
У овим околностима,
не постоји алтернатива.
Никада нећемо да капитулирамо! То је страшно!
Ја сам Берлин одавно освојио од Црвених!
И бранићу га од Црвених до последњег даха!
Последње сате живота...
као Рајхканцелар...
нећу да искористим за потписивање капитулације!
Морамо да заштитимо цивиле! - Фирерово наређење је коначно!
Али, то је лудост.
Морамо да преговарамо.
Понављам, господо,
капитулацију нећу да потпишем! - Телграфишете маршалу Жукову.
Маршалу Жукову? - Шта се дешава? - То је лудост!
Морамо да предамо град Русима! - Онда ћу да вас стрељам!
Фирер је забранио сваку капитулацију!
Колико траје дејство? - Око 4 сата.
Добро, децо.
Др Штумпфегер...
је донео лек за вас о коме сам вам причала.
Горак је, али зато помаже.
Свако добија гутљај.
Ко ће први?
Хајда, увек си тако храбра.
Још мало.
Није било толико гадно.
Добро... Хелмуте?
То је добро децо.
То ће да спречи да се разболите у овом влажном бункеру.
Али овде уопште није влажно.
Добро је, добро.
Хелга...
Ја нећу.
Хоћеш да се разболиш? - Молим те, мама. Не бих.
Немој да плачеш. Неће да помогне ако плачеш.
Мораш да га попијеш.
Хелга!
Хајде! Отвори уста!
Тата!
Пиј! Пиј!
Лепо спавајте, децо.
"Лажи ће једног дана пасти
и светлост ће преплавити таму."
Прочитајте ми то још једном, молим вас.
"Лажи ће једног дана пасти
и светлост ће преплавити таму."
Хајдемо то поново.
"Лажи ће једног дана пасти и над њима ће...
Истина још једном тријумфовати.
Биће то час, када ћемо стајати изнад свега,
чисти и...
без љаге."
Видећеш, немамо никакве шансе. - Није ме брига, само да изађем.
Како ћемо преко руских линија?
Овде не остајем више ни минут.
Сви ћемо да страдамо! - Престани! Неће да буде страшно.
Ако останемо, пашћемо Русима у руке, у сваком случају.
Свако добро. - Добро, идемо.
30. априла 1945., Фирер је извршио самоубиство
и напустио оне који су му се заклели на верност.
Слушајући Фирерове заповести, ви сте Немачки војници...
били спремни да наставите битку за Берлин,
иако вам је понестајало муниције
а сваки даљи отпор је био бесмислен.
Наређујем тренутну обуставу сваког даљег отпора.
Сваки даљи сат борбе само ће да продужи
ужасне патње цивилног становништва
и патње наших рањеника.
У договору са Врховном совјетском командом,
наређујем вам
тренутни прекид ватре!
Вајлдинг, бивши командант
одбрамбених снага Берлина.
Чашу воде, молим.
Више ми нисте потребни.
Коцка је бачена.
Време је, докторе. - Видите да сам заузет.
Инсистирам да пођете са нама.
Па, то би било то.
Идите. Довољно сте учинили. Захваљујем.
Шедле, хајдете са мном.
Жао ми је, нигде ја више не идем.
Идемо!
Водник Кригер, Гвоздени крст 2. класе, за одбрану моста Волф.
Водник Вагнер је ућуткао два митраљеска гнезда
и бранио улицу Путкамер.
Гвоздени крст 2. класе.
Водник Раух, Гвоздени крст 2. класе
што је помогао куририма да пређу непријатељске линије.
Долазе остали!
О, Боже!
Доле, Милер!
Бежите одавде! Брзо!
Упомоћ!
Ко иде?
Немац.
Господин Хевел?
Хевел, хвала Богу, живи сте.
Где су остали?
Не знам, госпођо Јунге. Негде... ваљда.
Убеђен сам да је већина из моје групе мртва.
Нисам смео да напуштам бункер.
Требало је одавно да се убијем.
Али, нисам могао.
Поједите нешто. За умирање још има времена.
Пажња!
Останите код жена.
Дођите.
Рус је опколио цео крај.
Што ћемо сад?
Можете да покушате да прођете.
Ја не идем ни корака даље.
Размислите. Руси гоне само нас.
Као жене, имате шансе.
Покушајте.
Срећно.
Кад будете пролазиле поред Руса, не гледајте их у очи.
Мислите на то.
Срећно.
Руси!
Хајде, идемо.
Само ти иди... ја не могу више.
Молим те...
Ја морам да покушам...
Не љути се на мене.
Снаћи ћу се ја.
Докторе!
Моји другови хоће да се предају Русима. Да ли могу са вама?
Фирер је мртав. Хоћете сами да наставите рат?
И даље осећам обавезу према својој заклетви.
Обратите се онда бригадфиреру.
Руси чисте подручје. - Па? - Нема отпора.
Нема пуцњаве. - Значи биће овде за сат времена.
Штa ћемо да радимо? - Част нам не допушта да се предамо!
А штa то значи?
Кад Руси дођу, пуцаћемо док има муниције.
Последњи метак испалићемо себи у главу.
Глупости! Да ли су убиства и самоубиство зарад престижа
заиста једини излаз?
Ми смо официри СС-а. Не смемо да преживимо Фирерову смрт!
Ко још тако мисли?
Хоћете ли да седнете мало код мене? - Радо.
Зашто желите да живите даље?
А зашто ви желите да умрете?
Видите ово?
Дао ми је Фирер лично.
Као последње одличје?
Можда. Хитлер ми је то дао приликом поздрављања.
И натерао ме је да се закунем...
да ћу да се убијем када ме Руси буду заробљавали.
Хитлер је тражио да му обећате да ћете да се убијете?
Али зашто?
Вероватно да под принудом не кажем нешто лоше о њему.
Али, међународно право вас као дипломату штити.
Каква корист од тога да одржите обећање?
Стигли су!
Не пуцајте, другови!
Ми смо капитулирали.
Рат је завршен.
Готово је.
ОПШТА КАПИТУЛАЦИЈА ЈЕ УСЛЕДИЛА 7. МАЈА 1945. ГОДИНЕ
ДОГОВОРЕНО ЈЕ ДА СЕ НЕПРИЈАТЕЉСТВА ОБУСТАВЕ 8. МАЈА У ПОНОЋ.
РАТ ЈЕ ДО ТАДА ОДНЕО ВИШЕ ОД 50 МИЛИОНА ЖИВОТА
УБИЈЕНО ЈЕ 6 МИЛИОНА ЈЕВРЕЈА У НЕМАЧКИМ КОНЦ-ЛОГОРИМА
ГЕРДА КРИСТИЈАН ЈЕ УСПЕЛА ДА ПОБЕГНЕ И ДА ИЗБЕГНЕ ЗАТВОР.
УМРЛА ЈЕ У ДИЗЕЛДОРФУ 14. АПРИЛА 1997.
ПРОФ ДР ЕРНСТ-ГИНТЕР ШЕНК ПУШТЕН ЈЕ ИЗ СОВЈЕТСКОГ
ЗАРОБЉЕНИШТВА 1953.
УМРО ЈЕ У АХЕНУ 21, ДЕЦЕМБРА 1998.
ГЕНЕРАЛ ВИЛХЕЛМ МОНКЕ ПУШТЕН ЈЕ ИЗ СОВЈЕТСКОГ ЗАРОБЉЕНИШТВА
1955. УМРО ЈЕ У ДАМПУ БЛИЗУ ЕКЕРНФОРДА 6. АВГУСТА 2001.
ГЕНЕРАЛ ХЕЛМУТ ВАЈДЛИНГ УМРО ЈЕ У СОВЈЕТСКОМ ЗАРОБЉЕНИШТВУ 1955.
ПРОФЕСОРА ВЕРНЕР ХАЗЕА ЦРВЕНА АРМИЈА ЈЕ ЗАРОБИЛА
У ВОЈНОМ БОЛНИЧКОМ БУНКЕРУ. УМРО ЈЕ У СОВЈЕТСКОМ
ЗАРОБЉЕНИШТВУ 1945.
ОТОА ГИНШЕА ЗАРОБИЛИ СУ СОВЈЕТИ А ПУШТЕН ЈЕ ИЗ ЗАТВОРА
У МАЈУ 1956. УМРО ЈЕ У ЛОХМАРУ КРАЈ БОНА 2003.
ХАНА РАЈЧ ЈЕ ПРЕЖИВЕЛА РАТ И НАСТАВЉАЛА ДА ПОСТАВЉА
МНОГЕ СВЕТСКЕ РЕКОРДЕ. УМРЛА ЈЕ 28. АВГУСТА 1979.
ВИТЕЗ РОБЕРТ ФОН ГРАЈМ
ИЗВРШИО ЈЕ САМОУБИСТВО У САЛЦБУРГУ 24. МАЈА 1945.
ХАЈНЦ ЛИНГЕ и ЈОХАНЕС ХЕНЧЕЛ СУ ЗАРОБЉЕНИ ОД СТРАНЕ СОВЈЕТА.
ЛИНГЕ ЈЕ ПУШТЕН 1955. УМРО ЈЕ У БРЕМЕНУ 1980.
ХЕНЧЕЛ ЈЕ ПУШТЕН 1949. УМРО ЈЕ У АХЕРНУ 27. АПРИЛА 1982.
КОНСТАНЦЕ МАНЦИЈАРЛИ
ЈЕ НЕСТАЛА БЕЗ ТРАГА У БЕРЛИНУ У ТОГУ БЕГА.
АЛБЕРТ ШПЕР ЈЕ УХАПШЕН У ФЛЕНСБУРГУ 1945.
ОСУЂЕН ЈЕ НА 20 ГОДИНА НА СУЂЕЊУ У НИРБЕРГУ
И ПУШТЕН 1966. УМРО ЈЕ У ЛОНДОНУ 1981.
ГЕНЕРАЛИ КАЈТЛ И ЈОДЛ
СУ НА НИРБЕРШКОМ ПРОЦЕСУ ОСУЂЕНИ НА СМРТ И ПОГУБЉЕНИ.
ХЕРМАН ГЕРИНГ ЈЕ ОСУЂЕН НА СМРТ.
ПРЕ ЕГЗЕКУЦИЈЕ ИЗВРШИО ЈЕ САМОУБИСТВО У ЗАТВОРУ.
ХАЈНРИХ ХИМЛЕР ЈА ПОКУШАО ДА ПОБЕГНЕ ПОД ЛАЖНИМ
ИДЕНТИТЕТОМ. КАДА ЈЕ ЗАРОБЉЕН, ИЗВРШИО ЈЕ САМОУБИСТВО.
МАРТИН БОРМАН И ДР ЛИДВИГ ШТУМФЕГЕР ИЗВРШИЛИ СУ
САМОУБИСТВО БЛИЗУ ЖЕЛЕЗНИЧКЕ СТАНИЦЕ ЛЕРТЕР 2. МАЈА 1945.
РОХУС МИШ ПУШТЕН ЈЕ ИЗ
СОВЈЕТСКОГ ЗАРОБЉЕНИШТВА 1955. САДА ЖИВИ У БЕРЛИНУ.
ТРАУДЛ ЈУНГЕ СУ САВЕЗНИЦИ КАО "МЛАДОГ СЛЕДБЕНИКА" ОСЛОБОДИЛИ.
НАСТАВИЛА ЈЕ ДА ЖИВИ И РАДИ КАО СЕКРЕТАРИЦА У МИНХЕНУ
СВЕ ДО СМРТИ 2002.
Јасно, ужасне ствари које сам чула са процеса у
Нирнбергу о 6 милиона Јевреја и људи других вера и раса
биле су чињенице које су ме дубоко потресле.
Али још нисам успела то да повежем са сопственом прошлошћу.
Била сам задовољна што лично нисам сносила никакву кривицу
и што за те ствари нисам ни знала.
Нисам била свесна размера.
Али, једнога сам дана сам пролазила поред спомен-плоче
Софије Шол у улици Франца Јозефа,
и видела да је рођена исте године као и ја,
и да је погубљена онда кад сам сам почела да радим за Хитлера.
И у том тренутку сам уствари осетила
да младост није била извињење...
и да је било могуће сазнати те ствари.
Режија:
Сценариo:
Према истоименој књизи Јоахима Феста
и према књизи "До последњег даха" Траудл Јунге и Мелисе Милер
Музика:
У главним улогама:
Превод: Мирјана Аврамовић Ћирилица и 1080р: ВИСТА