ЧАРЛІ І ШОКОЛАДНА ФАБРИКА
ЗОЛОТИЙ КВИТОК ВОНКИ
ВОНКА Сюрпризи горіхових кранчів
НАПРЯМ: ЛОНДОН НАПРЯМ: НЬЮ-ЙОРК
НАПРЯМ: КАЇР НАПРЯМ: ТОКІО
Це історія про звичайного маленького хлопчика...
... на ім'я Чарлі Бакет.
Він не був спритнішим, сильнішим чи розумнішим за інших дітлахів.
Він не походив із заможної чи впливової родини.
Взагалі-то, вони ледве справляли кінці з кінцями.
Чарлі Бакет був найщасливішим хлопцем у цілому світі.
Просто він про це ще не здогадувався.
- Доброго вечора, Бакети. - Доброго вечора.
Привіт, татку.
Любий, суп уже майже готовий.
Любий, гадаєш, сюди треба ще щось додати?
Ну, гаразд. Ніщо не смакує з капустою так, як сама капуста.
Чарлі...
... я знайшов дещо, що може тобі сподобатись.
Батько Чарлі працював на місцевій фабриці зубної пасти.
Довгі години роботи оплачувалися мізерно...
... та інколи траплялись і приємні несподіванки.
Це саме те, що мені потрібно.
Що це, Чарлі?
Тато знайшов, мені його саме бракувало.
- Що цього разу? - Голова Віллі Вонки.
Ну, чудово.
Схожість просто вражає.
- Ти гадаєш? - Гадаєш?
Я знаю.
Я бачив Віллі Вонку на власні очі.
- Я ж із ним працював. - Правда?
- Так. - Так-так.
Саме так.
Обожнюю виноград.
Звісно, тоді я був значно молодшим.
Віллі Вонка починав з невеличкої крамниці на Вишневій вулиці.
Але весь світ жадав його цукерок.
- Містере Вонка. - Що?
Потрібно ще більше шоколадок...
- А ще закінчилися шоколадні пташки. - Пташки?
Пташки.
Що ж, тоді нам треба більше працювати. Ось.
Тепер відкрийте.
Цей чоловік був просто генієм.
Тобі відомо, що він винайшов новий різновид шоколадного морозива?
Воно може залишатися холодним кілька годин без холодильника.
Якщо навіть ти лежатимеш під палючим сонцем, воно не розтане.
- Але це не можливо. - А Віллі Вонка це зробив.
Незабаром...
... він вирішив заснувати свою власну шоколадну фабрику.
Найбільшу шоколадну фабрику за всі часи.
У п'ятдесят разів більшу за будь-яку іншу.
Дідусю, це вже схоже на дитячу казочку.
Розкажи йому про індійського принца. Йому точно сподобається.
Про Принца Пондічері?
Принц Пондічері написав містеру Вонці листа...
... у якому запросив його до Індії...
... щоб побудувати там дивовижний палац із самісінького шоколаду.
Нью Делі, Індія.
У ньому буде 100 кімнат, і всі вони з молочного та чорного шоколаду.
Як він і казав, цеглини були шоколадні...
... і цемент був шоколадний.
А також із шоколаду були зроблені всі стіни та стеля.
Шоколадними були меблі, килими та навіть картини.
Це просто бездоганно.
Так, але це триватиме недовго. Краще починати їсти його прямо зараз.
Які нісенітниці. Я не їстиму мій палац.
Я збираюся в ньому жити.
Але, звісно, містер Вонка мав рацію.
Згодом настав період дуже теплих днів із пекучим сонцем.
Принц направив Вонці телеграму з проханням відбудувати палац.
... але Віллі Вонка вже мав купу власних проблем.
Звісно, всі інші виробники шоколаду почали заздрити містеру Вонці.
Вони посилали до нього шпіонів, що крали його таємні рецептури.
Фікельгрубер почав виробляти морозиво, що не тануло.
А Проднос випустив жувальну гумку, що не втрачала свій смак.
Потім Слугворт почав продавати солодкі бульбашки...
... які можна було роздувати до векличезного розміру.
Справи набрали таких обертів...
... що одного дня без попередження...
... містер Вонка попросив усіх своїх робітників піти додому.
Він оголосив про довічне закриття своєї фабрики.
Я назавжди закриваю свою шоколадну фабрику.
Мені шкода.
Але ж він закрився не назавжди. Зараз він працює.
Так, коли дорослі кажуть"назавжди", вони мають на увазі "дуже надовго."
Так, це наче: "Я завжди їстиму цей суп із капусти."
- Припини. - Чарлі, фабрика зачинилася.
І здавалося, що вона не відкриється більш ніколи.
Та одного дня ми побачилися дим, що клубився над димарем.
- Фабрика знову запрацювала. - Ти повернувся на роботу?
Ні.
Ніхто не повернувся.
Але ж там має хтось працювати.
Подумай сам, Чарлі. Ти хоч раз бачив людину...
... що заходила на фабрику чи виходила з неї?
Ні. Ворота завжди закриті.
Саме так.
Але ж хто керує машинами?
- Ніхто не знає, Чарлі. - Це цілковита загадка.
А хтось питав про це містера Вонку?
Ніхто більше його не бачив. Він ніколи не з'являється.
Єдине, що перетинає периметр фабрики - це цукерки...
... вже в обгортці та готові до споживання.
Я б віддав усе що маю, щоб хоч одного разу потрапити всередину...
... та побачити, на що перетворилася ця таємнича фабрика.
Але ти не потрапиш, бо ти не можеш. Ніхто не може.
Це загадка, і вона завжди лишатиметься загадкою.
Чарлі, твоя маленька фабрика - єдиний спосіб розгледіти її ближче.
Чарлі, здається, треба дати твоїм дідусям трішки відпочити.
- Добраніч, дідуню Джордже. - Добраніч, Чарлі.
- Добраніч. - Стілець.
Дякую, люба.
Добраніч, дідуню Джо.
Добраніч, бабуньо Джорджина.
Чарлі, нема нічого неможливого.
- Добраніч. - Добраніч, Чарлі.
Солодких снів.
Саме цієї ночі неможливе вже почало свій шлях до реальності.
Дорогі люди з усього світу...
... я, Віллі Вонка...
... вирішив дозволити п'ятьом дітям відвідати мою фабрику.
До того ж, один із них отримає особливий приз...
... який ви навіть не можете собі уявити.
П'ять золотих квитків заховані...
... під обгорткою звичайних шоколадок.
Шоколадки можуть потрапити куди завгодно...
... у будь-яку крамницю, вулицю, місто чи країну світу.
Маракеш, Марокко.
Нью-Йорк
Чарлі, чи не диво буде, якщо ти відкриєш обгортку цукерки...
... та знайдеш усередині золотий квиток?
Знаю, та я отримую шоколадку лише раз на рік, на свій День народження.
Так, але ж твій День народження наступного тижня.
У тебе стільки ж шансів, як і в усіх інших.
Дурниці. Діти, що знайдуть золоті квитки...
... можуть собі дозволити купувати шоколадки кожного дня.
Чарлі купує шоколадку раз на рік. У нього немає шансів.
У кожного є шанс, Чарлі.
Пригадаєте мої слова. Дитина, яка знайде перший квиток...
... буде товстою-товстою-претовстою.
Авґусте, сюди.
Дюссельдорф, Німеччина
Я ласую шоколадкою...
... і відчуваю дещо, що не є шоколадом...
... чи кокосом...
... чи лісовим горіхом, чи арахісовим маслом...
... чи нугою...
... чи карамеллю, чи посипкою.
Тож, я дивлюся...
... і бачу золотий квиток.
Авґусте, як ви святкуватимете?
З'їм ще більше цукерок.
Ми знали, що Авґуст знайде золотий квиток.
Він щодня їсть стільки цукерок...
... що він не міг його не знайти.
Так, Авґусте, молодець!
--золотий квиток знайдено, а ще чотири...
Казав же, що це буде свинюк.
Який відразливий хлопчисько.
Залишилося лише чотири золотих квитки.
Тепер, коли вони вже один знайшли, почнеться справжнє божевілля.
--будь-якої форми, розміру чи відтінку.
Букінгемшир, Англія
Веруко, ви можете повторити своє ім'я?
В-Е-Р-У-К-А. Верука Солт.
Тільки-но маленька Верука сказала мені, що хоче ці золоті квитки...
... я почав скуповувати усі шоколадки в наших краях.
Тисячі. Сотні тисяч.
Я очолюю виробництво горішків. Отже, я сказав своїм працівницям:
Вітаю, леді. Відсьогодні ви припиняєте чистити горішки...
... і натомість починаєте розпаковувати шоколадки.
Дні минали, а нам усе не щастило. О, це було жахливо.
Моя Верука ставала все сумнішою.
Де мій золотий квиток?
Я хочу свій золотий квиток.
Джентльмени, мене так пригнічувало бачити мою маленьку Веруку сумною.
Я пообіцяв собі, що шукатиму допоки не дістану те, чого вона бажає.
І, нарешті, я знайшов її квиток.
Татку, мені потрібна інша поні.
Вона навіть огидніша за того товстуна.
Не думаю, що це справедливо. Вона навіть не знайшла квиток сама.
Чарлі, не переймайся. Той чоловік розбещує свою доньку.
І від такого розбещення ніколи не буває користі.
Чарлі, ми з мамою подумали...
... може, ти захочеш розгорнути свій подарунок сьогодні?
Ось, тримай.
ВОНКА Шоколад із зефіром
Може, мені слід почекати до ранку?
- От дідько. - Пап.
Нам усім разом 381 рік. Ми ніколи не чекаємо.
Але, Чарлі, не треба засмучуватися...
... якщо, знаєш, там не буде...
Щоб не сталося, у тебе буде цукерка.
Ну все.
Гаразд.
- Ми її розділимо. - О, ні, Чарлі.
Тільки не твій подарунок.
Це моя шоколадка, і мені вирішувати, що з нею робити.
Дякую, любий.
Дякую, Чарлі.
Храни тебе Господь.
ЗНАЙДЕНО ТРЕТІЙ КВИТОК
Гаразд, подивимось, хто його знайшов.
"Третій квиток знайшла міс Віолетта Борегард."
Атланта, Джорджія
Це лише один з 263 трофеїв і нагород, які виграла моя Віолетта.
Взагалі-то, я жувальниця гумки, але коли чую про ці справи з квитками...
... я відкладаю гумку та переходжу на шоколадки.
Вона просто активна молода дівчина. Не знаю, звідки це в неї.
Я наймолодша чемпіонка світу з жування гумки.
Я й зараз жую її...
Працюю над нею вже 3 місяці поспіль. Це рекорд.
Звісно, в мене також є свої нагороди. Здебільшого естафетні палички.
Кажуть, що один з нас отримає спеціальну винагороду.
Мені байдуже, хто ці останні чотири. Тим переможцем буду я.
Віолетта, скажи їм чому.
Тому що я найкраща.
Яке потворне дівчисько.
Паскуда.
Ти не знаєш, про що ми говоримо.
Про равликів?
Стривайте-но. Це знову сталося.
Четвертий золотий квиток знайшов хлопець на ім'я Майк Тіві.
Все, що необхідно зробити, це простежити дати виробництва...
... погодні умови та похідні дані перевізника.
Це й дурню зрозуміло.
Більшість часу я не розумію, про що він.
Діти в наші дні наодинці з усіма цими сучасними технологіями...
Помри! Помри! Помри!
Вони зовсім ненадовго лишаються дітьми.
Врешті-решт, мені просто треба було купити одну шоколадку.
- І якою вона була на смак? - Я не знаю.
Ненавиджу шоколад.
Як добре, що ти поїдеш саме на шоколадну фабрику, маленький...
Лишається питання, хто стане останнім щасливим--
- Тату? - Що, Чарлі?
Чому ти не на роботі?
На моїй фабриці вирішили, що треба дати мені трохи відпочити.
Щось на зразок літніх канікул?
Так. Щось таке.
Взагалі-то, це були зовсім не канікули.
Зріст попиту на цукерки спричинив погіршення стану зубів...
... що спричинило зріст попиту на зубну пасту.
За рахунок додаткового прибутку керівництво модернізувало процес...
... залишивши містера Бакета без роботи.
Ми ледве зводимо кінці з кінцями.
Ти знайдеш іншу роботу.
А зараз-- Зараз я спробую додавати до супа ще більше капусти.
Не хвилюйся, містере Бакет. Колись усе владнається.
Я знаю.
Чарлі.
Мої таємні скарби.
Ми з тобою зробимо ще одну спробу...
... і знайдемо той квиток.
Ти впевнений, що хочеш витратити на це свої останні гроші?
Звісно, впевнений. Ось.
Біжи до найближчої крамниці...
... та хопай найпершу шоколадку Вонки, яка на тебе подивиться.
Принеси сюди, і ми з тобою розгорнемо її разом.
Такий гарний хлопчик.
Такий гарний...
Дідусю?
- Ти заснув. - Ти приніс?
З якого кінця почнемо?
Зривай швидко, наче пластир.
Ви чули, що якийсь малюк у Росії знайшов останній золотий квиток?
Так, це було в ранковій газеті.
Хороший хлопчик. Ходімо, Джордже. Хороший хлопчик.
Будь ласка, одну шоколадку з кранчами.
Гаразд, тримай.
РОСІЙСЬКИЙ КВИТОК - ПІДРОБКА! Залишився ще один квиток Вонки
Для когось це справжнє потрясіння.
Егеж. Підробляти квиток. Це смішно.
Це золотий квиток.
Ти знайшов золотий квиток Вонки.
У моїй крамниці!
Слухай. Продай мені його. Я даю 50 баксів і новий велосипед.
Ви збожеволіли? Я дам йому 500 баксів за квиток.
Продасте мені квиток за 500 баксів, юначе?
Годі вже вам. Дайте дитині спокій.
Послухай. Нікому його не віддавай. Неси його прямо додому, зрозумів?
Дякую.
Мамо! Тату!
Я його знайшов!
Останній золотий квиток! Він мій!
Ось!
Прочитай вголос. Що там конкретно написано?
"Вітання від містера Віллі Вонки, волюдаре золотого квитка.
Я гаряче тисну тобі руку. Я запрошую тебе на свою фабрику...
... на цілий-цілісінький день."
"Я, Віллі Вонка, особисто покажу тобі фабрику...
... та все, що в ній є цікавого."
"Потім, коли буде вже час повертатися...
... тебе супроводжуватиме кортеж вантажівок...
... наповнених такою кількістю шоколаду, яку ледве зможеш з'їсти."
"І пам'ятай, що один з вас отримає спеціальну винагороду...
... що не вписується в межі людської уяви.
А тепер перейдемо до організаційних моментів."
"Ти маєш прийти першого лютого о 10:00 до воріт фабрики.
Тобі дозволяється взяти з собою одного члена своєї родини.
До зустрічі, Віллі Вонка."
Перше лютого.
- Але ж це завтра. - Тоді не варто втрачати ані хвилини.
Умий обличчя, зачеши волосся, відітри руки...
... почисти зуби, продуй носа.
- І зішкреби цей бруд зі штанців. - Нам усім треба заспокоїтися.
Спершу треба вирішити, хто супроводжуватиме Чарлі на фабриці.
Я. Я попіклуюся про нього. Можете на мене покластися.
Любий, як щодо тебе? Може, краще б ти пішов?
Ну, здається дідунь Джо знає про все це набагато більше...
Звісно, якщо він добре себе почуватиме.
Ні. Ми не підемо.
Жінка запропонувала мені 500 баксів за квиток.
Упевнений, хтось інший може запропонувати ще більше.
Гроші нам потрібні більше ніж шоколад.
Юначе, ходи сюди.
У світі є сила-силенна грошей.
Їх друкують кожного дня.
А цей квиток...
... їх лише п'ять у цілому світі...
... та інших уже ніколи не буде.
Тільки бовдур міг би знехтувати цим заради якихось тривіальних грошей.
Чи ти бовдур?
Ні, сер.
Тоді зішкреби цей бруз зі штанців. Фабрика чекає на тебе.
Тату, я хочу в середину.
Сонечко, зараз ще 9:59.
То зроби так, щоб час прискорився.
Думаєш, містер Вонка тебе впізнає?
Важко сказати. Пройшло стільки років.
Думай про винагороду, Віолетто.
Думай про винагороду.
Прошу заходити.
Підійдіть ближче.
Зачинити браму.
Любі гості...
... я надзвичайно зворушений, що ви завітали до моєї фабрики.
Хто я такий?
Що ж...
Віллі Вонка, Віллі Вонка
Робить кращий шоколад
Віллі Вонка, Віллі Вонка
Для дорослих і малят! Ура!
Він розумний, чесний, скромний
Це відомо геть усім
Також щедрий він безмежно
Слава Вонці назавжди!
Слава Вонці! Слава Вонці! Слава Вонці! Назавжди!
Ура!
Віллі Вонка, Віллі Вонка
Ви зустрінете його
Віллі Вонка, Віллі Вонка
Він творець всього цього
Маг і майстер шоколаду
Кращий хлопець на землі
Віллі Вонка! Ось і він!
Робить кращий шоколад
Хіба це не бездоганно?
Я хвилювався, що цікавою буде лише перша частина, але кінцівка...
Хто ти?
- Віллі Вонка. - Правда?
"Доброго ранку, зіронько.
Земля каже "Привіт!"
"Любі гості, моє вітання.
Ласкаво просимо на фабрику. Я гаряче тисну ваші руки.
Мене звуть Віллі Вонка."
Чи не мав би ти бути там?
Хіба ж я зміг би добре розгледіти виставу звідти, дівчинко?
Місрере Вонка, не знаю, чи ви мене пригадуєте...
... та я колись працював на цій фабриці.
Ти був одним із тих жалюгідних шпіонів, що хотіли вкрасти...
... роботу мого життя і продати її цукерковим платіаторам?
Ні, сер.
Тоді чудово. Радий бачити.
Ну що, дітлахи, ходімо.
Вом не цікаво взнати наші імена?
Не уявляю, яка з цього користь. Хутчіше, попереду стальки цікавого.
Скидайде свїй верхній одяг де заманеться.
- Містере Вонка, а тут не прохолодно. - Що?
Мої робітники працюють ефективно лише в умовах неймовірної спеки.
Вони просто не виносять холоду.
А хто ваші робітники?
На все є свій час. А зараз...
Містере Вонка. Я Віолетта Борегард.
- Мені байдуже. - Ні, це дуже важливо.
Бо в кінці дня я збираюся виграти особливу винагороду.
Що ж, ти виглядаєш упевненою. А впевненість - ключ до перемоги.
Я Верука Солт. Дуже рада з вами познайомитися, сер.
Я завжди вважав, що верука - це щось на зразок...
... бородавки на підошві.
Я Авґуст Ґлуп. Я обожнюю шоколад.
Я бачу. Так само як і я.
Я б ніколи не подумав, що в нас є дещо спільне.
А ти. Ти Майк Тіві.
Маленький диявол, що зламав систему.
А ти. Ти, мабуть, просто щасливий, що потрапив сюди?
А всі останні, скоріше за все, їхні...
- Батьки. - Так.
Мамусі й татусі.
Татусі?
Тато?
Гаразд, рухаймося далі.
Мені здається, чи Вонка справжній коротун?
Вибачте, я не розмовляю американською.
- Хочеш шоколаду? - Звичайно.
Тоді купи собі.
- Будьмо подругами. - Кращими подругами.
Дуже важлива кімната.
- Тим паче, це ж шоколадна фабрика. - Чому двері такі маленькі?
Для того, щоб тримати всі чарівні шоколадні аромати всередині.
А тепер обережно, діти мої.
Не втрачайте голову.
Не піддавайтеся збудженню.
Просто зберігайте спокій.
Це чудово.
Що?
О, так, це чудово.
Кожна крапля цієї річки...
... це гарячий, розтоплений шоколад найвищого ґатунку.
Водоспад тут найважливіший.
Він змішує шоколад.
Збиває його. Робить легким та пінистим.
До речі...
... жодна шоколадна фабрика у світі не збиває шоколад водоспадом.
Це я вам гарантую.
Люди.
Ці труби...
... засмоктують шоколад і переносять його до іншого краю фабрики.
Тисячі галонів на годину. Егеж.
А як вам ці луки? Спробуйте траву на смак.
Скуштуйте травинку. Будь ласка. Вона така гарна й соковита.
Траву можна їсти?
Звісно, можна.
Усе в цій кімнаті їстівне.
Навіть я їстівний.
Але це, любі дітки, називається вже канібалізмом...
... який, до речі, не заохочується у багатьох суспільствах.
Так.
Насолоджуйтеся.
Уперед. Мерщій, мерщій.
Сину.
Будь ласка.
Тату, він сказав: "Насолоджуйтеся."
Нащо ти її жуєш? Чому не почати нову пластинку?
Бо тоді я не стану переможницею. Я буду такою самою невдахою, як і ти.
Татку, дивись.
Що там?
Там маленька людина.
Ось там, за водоспадом.
- Їх там двоє. - Більше ніж двоє.
- Звідки вони взялися? - Хто вони?
Це справжні люди?
Звичайно, це справжні люди. Це умпа-лумпи.
- Умпа-лумпи? - Імпортовані. Прямо з Лумпаленду.
- Такого місця не їснує. - Що?
Містере Вонка, як викладач географії у вищій школі, маю вам повідомити...
Ну, тоді вам точно відомо, що це за жахлива країна.
Саме по собі це місце являє собою густі хащі джунглів...
... заселені найбільш небезпечними істотами у світі.
Чугайстри, щезники та ці жахливі дикі чупакабри.
Я подався до Лумпаленду у пошуках нового екзотичного смаку цукерок.
Натомість...
... я знайшов умпа-лумп.
Вони жили на деревах, щоб уникати зустрічі зі страшними істотами.
Умпа-лумпи харчувалися лише огидною на смак зеленою гусінню.
Умпа-лумпи шукали...
... що можна додати до гусіні, щоб вона смакувала краще.
Червоні таргани, кора дерева бонг-бонг.
Все це було огидним...
... та все ж не настільки, як зелена гусінь.
Та нічого вони не шанували так як какао-боби.
Умпа-лумпа був щасливий, якщо знаходив три-чотири боби на рік.
О, як палко вони їх жадали.
Усе, про що вони думали - це какао-боби.
Какао-боби - це продукт, з якого роблять шоколад. Тож, я сказав:
Переїжджайте на мою фабрику.
У вас буде стільки какао-бобів, скільки побажаєте.
Яякщо ваша воля, я навіть платитиму вам за роботу какао-бобами.
Вони так старанно працюють.
Маю вас попередити, вони також дуже пустотливі.
Постійно жартують.
Авґусте, хлопчику, це не дуже хороша ідея!
Гей, хлопче.
Мого шоколаду не можна торкатися людськими руками.
Він потоне.
Він не вміє плавати.
Врятуйте його!
Авґусте! Ні!
Авґусте!
Авґусте, обережно!
Он де він.
Викличте пожежників!
Дивовижно, наскільки широка ця труба.
Недостатньо широка. Він уповільнюється.
Він застрягне.
Уже застряг.
Він заблокував цілісіньку трубу.
Дивіться, умпа-лумпи.
Ідіть геть, маленькі потвори!
Що вони роблять?
Вони заспівають нам свою пісеньку. До того ж такий привід.
У них так довго не змінювалась аудиторія.
Авґуст Ґлуп, Авґуст Ґлуп
Величезний товстокруп
Авґуст Ґлуп такий товстий І кремезний, і тупий
"Стривай!" - кричали ми, "Не лізь!
Труба засмокче тебе скрізь!"
Та не хвилюйтесь, любі діти
Авґуст у нас не знайде кривди
Проте, зазначимо, що він
Зазнає невеликих змін
Колеса крутяться поволі
Зазнає він такої долі:
Розтовчемо його у ступі
Та зваримо Авґуста Ґлупа
Нехай Господь нам допоможе
Нехай тут диво переможе
Огрядний і сласний мамій
Отримає любов усіх
І кожен забере на згадку
Солодку з Августа помадку
Браво! Молодці!
Хіба вони не зворушливі? Хіба не чарівні?
- Усе це здається заздалегідь підготовленим. - Ніби вони знали.
Нісенітниці.
Де мій син? Куди попрямувала труба?
Ця труба, випадково, прямує туди...
... де я саме виробляю смачну...
... солодку шоколадну помадку з ароматом суниці.
Його перетворять на шоколадну помадку з ароматом суниці?
Його продаватимуть на вагу по цілому світу?
Ні. Я б цього не дозволив. Смак був би жахливим.
Ви можете уявити шоколадну помадку з ароматом Авґуста Ґлупа?
Ніхто б її не купував.
Відведіть місіс Ґлуп до кімнати з помадкою, добре?
Допоможіть їй знайти сина.
Знайдіть довжелезну палицю та штиркайте нею по шоколадній масі.
Містере Вонка?
Як ім'я Авґуста могло потрапити в пісеньку умпа-лумп ще до того як--?
Імпровізація річ не нова. Кожен на це здатний.
Ось ти, дівчинко. Скажи щось.
- Будь-що. - Жувальна гумка.
Жувальна гумка величезна ЇЇ ненавиджу безмежно
Бачиш? Те ж саме.
Ні не те ж саме.
Тобі не слід буркотіти під ніс.
Бо я зовсім не розумію, що ти кажеш.
Ну що, продовжимо екскурсію?
- Умпа-лумпи справді жартують? - Звісно, вони жартують.
З тим хлопчиком нічого не станеться.
Що смішного?
Гадаю, це все через кляті какао-боби.
Гей, а вам відомо, що шоколад має властивість...
... викликати викид ендорфінів? Це нагадує відчуття закоханості.
Та невже?
Всі на борт.
Уперед!
Ось.
Скуштуй трохи. Тобі покращає. Ти здаєшся дуже голодним.
- Це чудово! - Це все через водоспад.
Водоспад дуже важливий.
Він змішує шоколад, збиває його, робить легким та пухким.
- Жодна фабрика у світі-- - Ви це вже казали.
- Ви всі такі коротуни. - Так, ми ж діти.
Це не виправдання. Я ніколи не був таким коротким.
- Колись був. - Ні, не був. Знаєте чому?
Бо я точно пам'ятаю, як клав капелюха собі на голову.
Подивіться на свої короткі незграбні руки. Ви б ніколи не дістали.
Ви взагалі пам'ятаєте, як це - бути дитиною?
О, хлопче, чи я пам'ятаю.
А справді.
До речі, Віллі Вонка вже давно не пригадував своє дитинство.
Цукерки або смерть!
І хто тут до нас завітав?
Руті, Вероніка, Теренс.
А хто ще тут у нас сховався?
Маленький Віллі Вонка.
Віллі Вонка був сином найвідомішого в місті дантиста...
... Вілбура Вонки.
ДОКТОР ВІЛБУР ВОНКА ДАНТИСТ
Отже...
... побачимо, що за шкоду ти приніс цього року.
Карамель.
Вона точно застрягне у твоїх брекетах, чи не так?
Льодяники.
Мають називатися "карієс на паличці."
А ще в нас оцей...
Увесь цей...
... шоколад.
Знаєш, я минулого тижня прочитав в одному медичному часописі...
... що в деяких дітей шоколад викликає алергічну реакцію.
В них починає свербіти ніс.
Може, в мене немає алергії.
Я міг би спробувати.
Серйозно?
Але навіщо випробовувати долю?
Містере Вонка? Містере Вонка?
- Ми прямуємо в тунель. - О, так.
Повний вперед.
- Як вони бачать, куди ми пливемо? - Вони не бачать.
Ніхто не знає, ккди ми пливемо.
Увімкнути світло!
Люди, дивіться уважно.
Ми пропливаємо біля дуже важливих кімнат.
ЗБИТИЙ КРЕМ
КОФЕЙНИЙ КРЕМ
КРЕМ ДЛЯ ВОЛОССЯ
Чому ви використовуєте крем для волосся?
Щоб доглядати за своєю зачіскою.
- Збиті вершки. - Саме так.
Це безглуздо.
До вашого відома, маленька дівчинко...
... збиті вершки не вважаються збитими без процедури биття.
Це всім відомо.
ЖЕЛЕЙНІ БОБИ
Зупинити човен. Друзі, я хочу вам дещо показати.
КІМНАТА ВИНАХОДІВ
А це найважливіша кімната фабрики.
Зараз ви можете розважатися, але нічого не торкатися.
Гаразд? Уперед.
Вперед!
Гей, містере Вонка, а це що?
Дозволь мені продемонструвати.
Дякую.
А це Довічні Льодяники.
Розроблені спеціально для бідних дітей.
Облизуйте їх упродовж усього року, а вони не зменшуватимуться.
- Хіба це не бездоганно? - Це наче жуйка.
Ні, жуйка призначена для жування.
Якщо ти спробуєш пожувати ці льодяники...
... ризикуєш залишитися без своїх маленьких зубів.
Але в них просто шалений смак.
А це мохнаті іриски.
Розсмокчіть одну з них...
... і рівно за півгодини...
... на ваших маленьких голівках виросте ціла копна волосся.
А також вуса. Та борода.
- Кому потрібна борода? - Ну...
... щонайменш, бітникам. Кантрі-співакам та байкерам.
Знаєте, ці хіпові, строкаті, мега-круті та небезпечні чолов'яги.
Ти второпав, чуваче? Шариш, що кажу?
Базар фільтруєш? Певен, що так.
Дай п'ять, братусю.
Нажаль, рецептура ще не затверджена.
Один умпа-лумпа спробував її вчора і, ну, він--
Як справи?
Чудово виглядаєш.
Дивіться.
Оце і все?
А тобі відомо, що "оце" таке?
- Це жуйка. - Так.
Це пластинка найдивовижнішої жувальної гумки у всесвіті.
Знаєте чому? Знаєте чому?
Бо вона вміщує в собі три прийоми їжі одночасно.
Нащо це взагалі потрібно?
"Це покладе кінець усім кухням та готуванню.
Лише маленька пластинка дивовижної гумки Вонки...
... замінить вам сніданок, обід і вечерю.
Ця гумка вміщує в собі томатний суп, ростбиф та пиріг з чорницями."
Чудово звучить.
- Дивакувато звучить. - Звучить як мій тип жуйки.
Я б тобі не радив. Деякі речі ще й досі--
Я чемпіон світу з жування гумки. Мене нічого не лякає.
- Ну як, сонечко? - Вражаюче!
Томатний суп. Я відчуваю, як він біжить стравоходом.
Егеж. Краще сплюнь.
- Маленька леді, думаю, краще б вам-- - Смак змінюється.
Ростбиф зі смаженою картоплею.
- Така хрустка скоринка. - Не зупиняйся.
Моя дівчинка буде першою у світі, хто жував їстівну гумку.
Так, я лише трохи хвилююся щодо--
Чорничний пиріг і морозиво!
- Починається. - Що відбувається з її носом?
Він стає синім.
Увесь твій ніс набув пурпурного кольору.
Що це означає?
Віолетто, ти стаєш фіолетовою.
- Що відбувається? - Я казав, що вона ще не досконала.
Щось спрацьовує, коли справа доходить до десерту.
Це через чорничний пиріг.
Мені дуже шкода.
Мамо? Що зі мною відбувається?
Вона роздувається.
Як чорниця.
Я випробовував це на 20 умпа-лумпах, і кожен перетворювався на чорницю.
Це просто диво.
Але моя донька не може бути чорницею.
Як тоді вона змагатиметься?
Ви могли б виставляти її на фермерському ярмарку.
Є, є...
Є
Друзі, слухайте відтак
Про Віолетту Борегард
Ця дівчинка така мала Не відала ніколи зла
Жувала, жувала, жувала
Жувала, жувала весь час
Є
Вона жувала, аж коли
Зросли жувальні мускули
І підборіддя слало враз
Мов велетенський контрабас
Жувала, жувала, жувала весь час
Вона жує так всі роки
Ростуть кремезні щелепи
І так жуватиме вона
Допоки вкусить язика
Тому в нас буде на меті
Допомогти Віолетті
Жкє, жує, жує весь час
Жує, жує, жує весь час
Жує, жує, жує, жує
Жує, жує, жує весь час
Містере Вонка!
Закотіть міс Борегард на човен...
... і доправте до сокочавильної кімнати.
Сокочавильної кімнати? Що вони там з нею робитимуть?
Вичавлять з неї сік.
Як маленький прищик.
Необхідно терміново вичавити з неї той сік.
Мамо, допоможи.
Будь ласка.
Гаразд.
Поїхали.
Без човна ми маємо рухатися у два рази швидше.
Ще треба стільки побачити.
- Містере Вонка? - Що?
Чому ви вирішили запросити до себе людей?
Звісно, щоб вони побачили фабрику.
Але чому зараз? Чому лише п'ятьох?
Що за спеціальна винагорода і хто її отримає?
Найкращий приз - це сюрприз.
Віолетта назавжди залишиться чорницею?
Ні. Можливо. Я не знаю.
Ось що може трапитися, коли постійно жуєш гумку. Це відразливо.
Якщо ви так ненавидите гумку, чому ви її виробляєте?
Повторюю, не бурмочи під носа. Це починає мене дратувати.
Ви пам'ятаєте першу цукерку у своєму житті?
Ні.
Взагалі-то, Віллі Вонка пам'ятав першу цукерку у своєму житті.
Чудовий аромат волоських горіхів У роті залишається приємний присмак
Вибачте, я поринув у спогади.
Бачу.
І часто ви в них поринаєте?
Все частіше...
... від сьогодні.
КІМНАТА СОРТУВАННЯ ГОРІХІВ
Це кімната, про яку мені відомо все.
До вашого відома, містере Вонка, я сам очолюю горіхове виробництво.
Ви використовуєте для сортування Havermax 4000?
Ні.
Ви такий дивакуватий.
- Білки. - Так. Білки.
Ці білки спеціально навчені виймати горіхи зі шкаралупи.
Нащо використовувати білок? Чим погані умпа-лумпи?
Тому що лише білки майже кожного разу можуть дістати горішок цілим.
Бачите, як вони постукують, щоб упевнитися, що вони не пошкоджені?
О, дивіться. Дивіться.
Здається, в тієї поганий горішок.
Тату, я хочу білку.
Дістань мені одну з цих білок. Я її хочу.
Веруко, люба, але ж у тебе є багато чудових тварин.
Усе що в мене є, це одна поні, два собаки, чотири кішки...
... шість кроликів, два какаду, три канарки, зелений папуга, черепаха...
... та старий дурнуватий хом'як. Я хочу білку!
Гаразд, люба.
Татко дістане тобі білочку якомога швидше.
Але мені не потрібна якась стара білка. Я хочу треновану білку.
Гаразд.
Містере Вонка, скільки ви хочете за одну з цих білочок?
Назвіть вашу ціну.
Вибачте, вони не продаються. Вона її не отримає.
Татку.
Вибач, люба.
Містер Вонка неуклінний.
Якщо ти не дістанеш мені білку, я дістану її сама.
Веруко.
Дівчинко?
Веруко, повернись негайно.
Веруко.
Дівчинко?
Не чіпай горішки цих білок.
Це їх збентежить.
Я візьму тебе.
Веруко.
Ні!
Веруко!
Треба знайчи ключа.
Ні. Не цей.
- Татку! - Веруко!
Ні. І не цей також.
Ось де він.
Знов не підходить.
Татку. Накажи їм зупинитися.
Що вони роблять?
Вони перевіряють, чи вона раптом не поганий горіх.
О, Господи. Вона виявилася поганим горіхом.
Веруко!
Татку!
Куди вони її тягнуть?
Куди й усі інші погані горіхи. До жолобу відходів.
І куди веде той жолоб?
До сміттєспалювальної станції.
Але не хвилюйтеся. Ми запалюємо її лише по вівторках.
Сьогодні саме вівторок.
Завжди є надія, що вони вирішать сьогодні її не запалювати.
До речі, вона могла застрягти в жолобі біля самої поверхні.
Якщо це так, вам залишається лише підійти та витягти її звідти.
Гаразд?
Веруку Солт, маленьке зло
До сміттєзвалища знесло
І безперечно стріне там
Новеньких друзів караван
Наприклад, голову тріски
А разом з нею і кістки
І вустрицю напівгнилу
І стейк із запахом багна
Усіх недоїдків сповна
Зловонних решток цілий віз
Проллє Верука море сліз
І нових друзів ціла рать
Веруці буде вся під стать
І нових друзів ціла рать
І хто ж її так зіпсував?
Хто її примхи попускав?
Довів її до цього стану?
Хто ці потвори?
Істукани?
А винуватці, як завжди
Її дбайливі тато й мама
О, правда?
Мене щойно проінформували, що сміттєзнищувач пошкоджений.
Отже, знадобиться лише три тижні відходів, щоб вони вибралися звідти.
Що ж, це хороша новина.
Так.
Ну, ходімо далі.
Не знаю, чому я раніше про це не подумав.
Справді, ліфт є найсучаснішим способом пересування фабрикою.
Тут не може бути так багато поверхів.
Звідки тобі знати, містере Всезнайко?
До речі, це не звичайний ліфт, що ходить уверх-вниз.
Цей ліфт рухається убік, уздовж, вперед і назад...
... та по всіх напрямках, що ви лише можете уявити.
Досить лише натиснути кнопку.
О, дивіться. Дивіться.
Леді та джентльмени, ласкаво просимо на Помадкову Скелю.
Про це я краще промовчу.
Це лялькова лікарня та центр опіків.
Досить новий.
Кабінети адміністрації.
Вітаю, Доріс.
Чому тут все таке безглузде?
Цукерки не повинні містити глузд.
Саме тому вони й цукерки.
Це тупо.
Цукерки - це марнування часу.
Мій син ніколи не стане виробником шоколаду.
Тоді я втечу.
До Швеції, Баварії.
До світових столиць шоколаду.
Вперед.
Але не шукай мене, коли повернешся.
Вибач, синку.
Ми зачиняємося на ніч.
ПРАПОРИ СВІТУ
Я хочу обрати кімнату.
Вперед.
КІМНАТА ТЕЛЕБАЧЕННЯ
Ось.
Швидко одягніть це та не знімайте ані на мить.
Це світло може спалити вам очі.
А нам це зовсім не потрібно, чи не так?
Це кімната тестування мого останнього та найвеличнішого винаходу:
Телешоколаду.
Одного дня я збагнув:
"Гей, а якщо телебачення може розділити фотографію...
... на мільйони шматочків та вмить розповсюдити їх по домівках...
... та відтворити їх знову...
... чому не можна зробити те ж саме з шоколадом?
Чому я не можу розіслати маленьку плитку шоколаду...
... за допомогою телебачення?"
Я не торкатимусь його. Я піду іншим шляхом.
Здається неможливим.
Це є неможливим.
Ти нічого не тямиш в науці.
По-перше, існує різниця між хвилями та частками.
По-друге, енергія, яка на це знадобиться...
... потягне на дев'ять атомних бомб.
Бурмотун!
Серйозно, я не розчув жодного слова.
Окі-докі.
Зараз я відправлю плитку шоколаду з одного кінця кімнати...
... до іншого за допомогою телебачення.
Внесіть шоколадку.
Вона має бути дуже великою, адже вам відомо, що в телевізорі...
... людина звичайного розміру стає зовсім крихітною.
Це базові принципи.
Вона зникла.
Я ж казав. Зараз в повітрі над нами...
... вона розділюється на мільйони часточок.
Ходіть-но сюди. Давайте. Хутчіш.
Дивіться на екран.
Вона з'являється.
О, дивіться.
- Візьми її. - Це лише картинка на екрані.
От заєць боязкий.
Візьми ти її.
Давай. Просто підійди та хопай.
Давай.
Святі шкарпетки.
Їж її. Кусай.
Вона смачна. Це та сама шоколадка.
Просто дорогою вона трохи зменшилася.
Вона чудова.
Це диво.
Отже, уявіть, що ви дивитеся телевізор у себе вдома...
... аж раптом починається рекламний блок, і голос промовляє до вас:
"Шоколад Вонки найкращий у світі.
Якщо ви нам не довіряєте, можете самі в цьому пересвідчитися."
І ви просто підходите й берете її.
Як вам таке?
А ви можете переміщувати інші речі?
Ну, наприклад, вівсяні пластівці?
Ви собі хоч уявляєте, з чого роблять ці пластівці?
Це те жорстке кручене лушпиння, що залишається від заточки олівців.
Але ви могли б переслати його по телевізору, якщо б забажали?
- Звісно, міг би. - А як щодо людей?
А чому б це я хотів пересилати людей? Вони зовсім не смачні.
Ти взагалі не розумієш, що винайшов? Це ж телепортатор.
Це найвидатніше відкриття в історії людства.
А все, про що ти думаєш, це шоколад.
Заспокойся, Майку.
Думаю, містер Вонка знає, про що він говорить.
Ні, не знає. Він не має жодного уявлення.
Вам здається, що він геній, але він ідіот.
Та я не ідіот.
Гей, хлопчику.
Не тисни на мою кнопку.
Він зник.
Ходімо, подивимося в телевізор. Побачимо, що там у нас.
Сподіваюся, він потрапить туди не по частинах.
Що це означає?
Ну, інколи лише половина маленьких часточок відтворюється на екрані.
Якщо б ви могли обрати лише одну половину вашого сина, що б це було?
Та як ви смієте?
Не огризайтеся. Це лише питання.
Перемикай усі канали. Я починаю трохи нервувати.
- Ось він. - Майку.
Нехай тепер знають усі
Про це мамусі й татусі
Нехай про це знають усі Якщо в вас діти непрості
Тоді ніколи на землі Ви не вмикайте їм ТіВі
А краще зовсім уникайте Та грати їм не дозволяйте
Ні, ні, не дозволяйте Ні, ні, не дозволяйте
Це вимикає почуття
Це переводить сприйняття
Вбиває розум і любов
Та відбирає в нього кров
Кров, кров
І більше не почує він Чарівний і казковий дзвін
Бо мозок стане геть м'яким
А сила думки зникне десь
Не зможе мислити малець
І наш маленький Майк Тіві
Найбільша смута на землі
Смута на землі
Лише чекатимемо ми
Чекатимемо ми, чекатимемо ми
Ми не зашкодимо пітьмі
Лише чекатимемо ми
Коли врятується малий
Та якщо ні
Так йому й треба
Хтось, дістаньте його
Допоможіть.
Дякувати небесам. Він зовсім не постраждав.
Не постраждав? Що ви кажете?
Поверніть мене в попередній стан.
Жодного попереднього стану.
Це телебачення, а не магія. Ось у чому справа.
І що саме ви пропонуєте зробити?
Я не знаю.
Але ж молоді люди вирізняються неабиякою еластичністю.
- Давайте направимо його на витягач ірисок. - Витягач ірисок?
Гей, це була моя ідея.
Дідько, він так схудне.
Егеж.
Витягач ірисок.
Проведи містера Тіві та його...
... хлопчика до витягача ірисок, добре?
Розтягни його.
Продовжимо екскурсію.
Нам треба ще стільки всього побачити.
Ну, скільки діточок у нас ще залишилось?
Містере Вонка, лишився тільки Чарлі.
Тобто, ти останній?
Так.
А що сталося з іншими?
О, любий друже, це означає, що ти переміг.
О, вітаю тебе від щирого серця. Справді.
Я безмежно радий.
Я здогадувався про це із самого початку. Молодець.
Отже, давай не будемо зволікати.
У нас до кінця дня залишилося безліч справ.
Та, на щастя, в нас є чудовий скляний ліфт, що значно прискорить хід--
Прискорить хід подій.
За мною.
НА ПОВЕРХНЮ
"На поверхню"? Що це за кімната?
Тримайся.
О, Господи.
Нам треба рухатися значно швидше, якщо хочемо туди дістатися.
Дістатися куди?
Я роками мріяв натиснути цю кнопку.
Ну, вперед. На поверхню.
- Але що ви насправді маєте на увазі? - Саме це.
Але ж він скляний.
Він розіб'ється на тисячі часточок.
Авґусте, будь ласка, не їж свої пальці.
Але ж я такий смачний.
Мамо, дивись. Тепер я надзвичайно гнучка.
Так, але й досі синя.
Тату, я хочу скляний літаючий ліфт.
Веруко, єдине, на що ти сьогодні можеш розраховувати, це ванна.
Але ж я хочу.
Де ти живеш?
Он там. Той малий будиночок.
Як ти вважаєш, коли вони повернуться?
Важко сказати, люба.
Думаю, хтось на порозі.
Привіт, мамо.
Мамо. Тату. Ми вдома.
- Чарлі. - Чарлі.
Господи.
Це Віллі Вонка. Він підкинув нас додому.
Я бачу.
А ви, мабуть, його--
- Батьки? - Так. Оце.
Він каже, що Чарлі щось виграв.
Це не просто щось.
Це нейбільше "щось" серед усіх щось, які тільки можна уявити.
Я подарую хлопчиську всю свою фабрику.
Ви, мабуть, жартуєте.
Ні, це правда.
Коли я минулого разу був у перукаря...
... до мене зійшло откровення.
У цьому першому сивому волоссі...
... я побачив відбиток усіх років своєї праці...
...свою фабрику та улюблених умпа-лумп.
Хто піклуватиметься про них, коли мене не стане?
У ту мить я зрозумів:
Я маю знайти спадкоємця.
І я його знайшов, Чарлі.
Це ти.
Ось чому ви вигадали золоті квитки.
Хто такі умпа-лумпи?
Я запросив на фабрику п'ятьох дітей...
... і найменш зіпсований мав стати переможцем.
Це ти, Чарлі.
Тож, що скажеш?
Ти готовий покинути все й переїхати на мою фабрику?
Так. Звичайно.
Тобто, це ж нічого, якщо я візьму своїх родичів?
О, любий хлопчику, звісно, що ні.
Не можна керувати шоколадною фабрикою...
... з родиною, яка висить на тобі наче стара мертва гуска. Без образ.
Мене й не зачепило, йолопе.
Майстер шоколаду має бути вільним та самотнім.
Він має йти за своєю мрією. До дідька кляті обставини.
Подивись на мене.
У мене немає родини. Я дуже успішний.
Отже, якщо я переїду на фабрику, я більше не побачу свою родину?
Так. Сприймай це як бонус.
Тоді я не піду.
Я не покину свою родину заради будь-чого.
Навіть за весь шоколад світу.
О, зрозуміло.
Це дивно.
Окрім шоколаду там є ще й інші цукерки.
Вибачте, містере Вонка. Я залишаюся.
Ого.
Ну, це просто...
... неочікувано...
... й дивно.
Але сподіваюся, у разі, я просто--
До побачення.
Упевнений, що не передумаєш?
Упевнений.
Гаразд. Бувай.
Усе зміниться на краще.
І насправді, бабуня Джорджина мала рацію.
Наступного ранку Чарлі допоміг батькам залагодити дірку в даху.
Дідунь Джо цілий день не лягав у ліжко.
І зовсім не втомився.
Бітько Чарлі знайшов кращу роботу на фабриці зубної пасти...
... лагодити машини, які зайняли його місце.
Ніколи в сім'ї Бакетів справи не йшли так добре.
Чого не можна було сказати про Віллі Вонку.
Я не можу зрозуміти.
Цукерки - це єдина річ, на якій я знався...
... а зараз я ні в чому вже не можу бути впевненим.
Я не знаю, які застосовувати аромати, чи які ідеї використовувати.
Я сам себе повторюю, що мене засмучує.
Я завжди робив цукерки такими, як я себе почував, а я--
Ось воно, чи не так?
Я роблю цукерки за своїм настроєм, а зараз настрій поганий, отже і цукерки.
Ви неймовірні.
Шкода того шоколадника, Вендела... Волтера.
ПРОДАЖІ ВОНКИ СКОРОТИЛИСЯ ВДВІЧІ
- Віллі Вонка. - Точно.
Газетярі кажуть, що його цукерки не дуже добре продаються.
Та я думаю, що він просто невіглас, який на це заслуговує.
- Егеж. - О, правда?
Ти його колись бачив?
Так.
Спершу я подумав, що він чудовий, та він виявився не таким добрим.
А ще в нього смішна зачіска.
Це не так!
- Чому ви прийшли? - Мені не дуже добре.
Що робить тобі краще, коли в тебе поганий настрій.
Моя родина.
Що ти маєш проти моєї родини?
Це не через твою родину. Сама ідея сім--
Вони кажуть тобі, що робити, що не робити...
... і це не сприяє творчій атмосфері.
Зазвичай вони просто хочуть тебе захистити, бо люблять тебе.
Якщо ти мені не віриш, можеш сам запитати.
Запитати кого? Мого батька?
Ні за що.
Принаймні, не особисто.
Хочеш, щоб я пішов з тобою?
Гей. Гей, це чудова думка. Так!
І знаєш що? В мене є власний транспорт--
Мені треба запам'ятовувати, де я його припаркував.
Думаю, ми сплутали номер.
ДОКТОР ВІЛБУР ВОНКА ДАНТИСТ
Вам призначено зустріч?
Ні. Він позачерговий.
Відкрийте.
Ну, побачимо, що там у вас за пошкодження.
Заснував найбільшу фабрику в світі
Вонка відкриває цукерню в центрі міста
Вонка піднімає місцеву економіку
ФАБРИКА ВІДНОВИЛА РОБОТУ
Святі Небеса.
Я не бачив таких зубів мудрості відтоді як--
Як...
Віллі?
Привіт, тату.
Скільки років...
... і ти не користувався ниткою?
Жодного разу.
Цього дня Вонка знову зробив Чарлі свою пропозицію...
... і той погодився за однієї умови.
Вибачте за запізнення. В нас був мозковий штурм.
Мені почулося "шторм".
- Віллі, ви залишитесь на вечерю? - Так, дякую.
Я розкладу тарілки.
Ви пахнете арахісом.
- Я люблю арахіс. - О, дякую.
А ви пахнете...
... старою людиною та милом.
Мені подобається.
Лікті зі столу, Чарлі.
А як щодо малинових повітряних зміїв?
З локрицею замість мотузки.
- Хлопці, за столом жодних балачок про роботу. - Вибач, мамо.
Здається, в тебе неабиякий хист, Чарлі.
Отже, Чарлі Бакет виграв шоколадну фабрику.
А Віллі Вонка отримав щось набагато краще:
Родину.
І було очевидно:
Його життя ще ніколи не було таким солодким.