CHARLIE OG SJOKOLADEFABRIKKEN
WONKA GULLBILLETT
TIL: LONDON
TIL: NEW YORK
TIL: KAIRO
TIL: TOKYO
Dette er historien om en vanlig liten gutt som het Charlie Bucket.
Han var ikke raskere, ikke sterkere og ikke flinkere enn andre barn.
Familien hans var ikke rik, eller mektig, og hadde ikke gode forbindelser.
De hadde faktisk knapt nok til å spise.
Charlie Bucket var den heldigste gutten i hele verden.
Han visste det bare ikke ennå.
-Kveld, Buckets. -Hei, pappa.
Suppa er nesten klar, kjære.
Du har vel ikke noe ekstra å ha i den, kjære?
Vel, ingenting er bedre til kål enn kål.
Charlie, jeg fant noe som jeg tror du vil like.
Charlies far jobbet på den lokale tannkremfabrikken.
Dagene var lange-
-lønna var elendig-
-men iblant dukket det opp uventede overraskelser.
Det er nøyaktig den jeg trenger.
Hva er det, Charlie?
Pappa fant den biten jeg trenger.
-Hvilken bit da? -Et hode til Willy Wonka.
-Så flott. -Det ligner faktisk.
-Synes du det? -Synes det? Jeg vet det.
Jeg har sett Willy Wonka med mine egne to øyne.
-Jeg jobbet for ham, vet du. -Gjorde du?
-Han gjorde det. -Det gjorde han.
Jeg elsker druer.
Jeg var selvsagt en mye yngre mann den gangen.
Willy Wonka begynte med en eneste butikk på Cherry Street.
TJUE ÅR SIDEN
Hele verden ville ha sjokoladen hans.
Herr Wonka!
Vi må ha mer Wonka-sjokolade og vi har sluppet opp for sjokoladefugler.
Fugler?
Fugler. Vel, da får jeg lage noen flere.
Her.
Gap opp.
Mannen var et geni.
Visste du at han fant opp en ny type sjokoladeis-
-som holder seg kald i timevis uten fryser?
Du kan la den ligge i sola en varm dag uten at den begynner å renne.
-Men det er umulig. -Men Willy Wonka gjorde det.
FEMTEN ÅR SIDEN
Snart bestemte han seg for å bygge en skikkelig sjokoladefabrikk.
Den største sjokolade- fabrikken i historien.
50 ganger så stor som noen annen.
Bestefar, gjør det ikke vemmelig.
Fortell om den indiske prinsen, det vil han like å høre om.
Du mener prins Pondicherry.
Vel, prins Pondicherry skrev et brev til herr Wonka-
-og ba ham komme helt til India-
-for å bygge et kolossalt palass av sjokolade til ham.
New Delhi, India
Det vil ha hundre rom og alt vil bli laget av lys eller mørk sjokolade.
Og som han hadde sagt:
Steinene var av sjokolade, sementen som holdt dem sammen var sjokolade.
Alle veggene og takene var laget av sjokolade.
Det samme var teppene og bildene og møblene.
Det er perfekt på alle måter.
Ja, men det holder ikke lenge. Spis det straks.
Sludder. Jeg vil ikke spise palasset mitt.
Jeg akter å bo i det.
Men herr Wonka hadde selvsagt rett.
Ikke lenge etterpå-
-kom det en veldig varm dag med stekende sol.
Prinsen sendte et iltelegram og ba om et nytt palass,-
-men Willy Wonka hadde sine egne problemer.
Alle de andre sjokoladefabrikantene var blitt sjalu på Willy Wonka.
De sendte inn spioner for å stjele de hemmelige oppskriftene hans.
HEMMELIG OPPSKRIFT
Fickelgruber begynte å lage en iskrem som aldri smeltet.
Prodnose laget en tyggegummi som aldri mistet smaken.
Så laget Slugworth sukkertøyballonger-
-som kunne blåses opp til utrolige størrelser.
Tyveriene ble så alvorlige at en dag, uten forvarsel-
-fortalte herr Wonka alle arbeiderne sine at de måtte gå hjem.
Han sa at han stengte sjokoladefabrikken sin for alltid.
Jeg stenger sjokolade- fabrikken min for alltid.
Jeg er lei for det.
Men han stengte den ikke for alltid. Den er åpen nå.
Iblant når voksne sier "for alltid", så mener de "veldig lang tid".
Som: "Jeg føler at jeg alltid har spist kålsuppe."
Paps da.
Fabrikken ble stengt, Charlie.
Og det virket som om den ville være stengt for alltid.
Så, en dag, så vi at det steg røyk opp av pipene.
Fabrikken var i gang igjen.
-Fikk du tilbake jobben din? -Nei, det gjorde ingen.
Men det må være folk som jobber der.
Har du noensinne sett en eneste person gå inn i den fabrikken eller ut av den?
Nei. Portene er alltid stengt.
Akkurat.
-Men hvem kjører maskinene da? -Det vet ingen, Charlie.
-Det er et mysterium. -Har ikke noen spurt herr Wonka?
Ingen ser ham lenger. Han kommer aldri ut.
Det eneste som kommer ut av det stedet er sukkertøyet-
-som er ferdigpakket og adressert.
Jeg skulle gi hva som helst bare for å komme inn en gang til-
-og se hvordan den fantastiske fabrikken er blitt.
Vel, det går ikke, for det kan du ikke!
Det er et mysterium og vil alltid være et mysterium.
Den lille fabrikken din er det nærmeste noen av oss noensinne kommer.
Charlie, du må la dine besteforeldre få litt søvn nå.
-God natt, bestefar George. -God natt, Charlie.
-Stolen. -Takk, kjære.
God natt, bestefar Joe.
God natt, bestemor Georgina.
Ingenting er umulig, Charlie.
God natt.
-Natti, Charlie. -Sov godt.
Akkurat den natten var det umulige allerede begynt å skje.
Kjære mennesker i verden.
Jeg, Willy Wonka,-
-har bestemt meg for å la fem barn besøke fabrikken min.
I tillegg får et av disse barna en spesiell pris-
-større enn noe dere kan tenke dere.
Fem gullbilletter er gjemt på fem alminnelige Wonka-sjokolader.
De fem sjokoladene kan være i hvilken som helst butikk-
Tokyo, Japan
-i hvilken som helst gate i hvilken som helst by i verden.
Marrakesh, Marokko
New York City
Ville det ikke vært noe å åpne en sjokolade og finne en gullbillett?
Ja. Men jeg får bare en sjokolade i året, på bursdagen min.
Bursdagen din er i neste uke.
Du har like stor sjanse som alle andre.
Sludder.
Ungene som finner gullbillettene har råd til sjokolade hver dag.
Vår Charlie får bare en i året. Han har ikke en sjanse.
Alle har en sjanse, Charlie.
Merk mine ord:
Ungen som finner den første billetten vil være fet, fet, fet.
Düsseldorf, Tyskland
Jeg spiser Wonka-platen og smaker noe som ikke er sjokolade-
-eller kokosnøtt-
-eller valnøtt eller peanøttsmør-
-eller nougat-
-eller smørknekk eller karamell-
-eller marsipan.
Så jeg ser etter og-
-jeg finner gullbilletten!
Augustus, hvordan feiret du?
Jeg spiste mer godteri!
Vi visste Augustus ville finne gullbilletten.
Han spiser så mange sjokolader om dagen-
-at det var umulig for ham å ikke finne en!
Vis oss billetten!
En gullbillett funnet og bare fire igjen.
-Jeg sa det ville være en tjukkas. -For en avskyelig gutt.
Bare fire gullbilletter igjen.
Nå når de har funnet en, blir det virkelig helt vilt.
Buckinghamshire, England
Veruca? Kan du stave det for oss?
V-E-R-U-C-A.
Veruca Salt.
Da min lille Veruca sa hun måtte ha en av gullbillettene-
-kjøpte jeg all den Wonka- sjokoladen jeg kunne få tak i.
Tusener av dem. Hundretusener.
Jeg er i nøttebransjen. Så jeg sa til arbeiderne mine:
Damer, fra nå av kan dere slutte å ta skallet av peanøtter-
-og begynne å ta papiret av disse sjokoladeplatene.
Tre dager gikk uten at vi fant noe. Det var forferdelig.
Min lille Veruca ble ute av seg.
Hvor er gullbilletten min? Jeg vil ha gullbilletten min!
Jeg hatet å se den lille jenta mi så ulykkelig.
Jeg ville lete til jeg kunne gi henne det hun ville ha.
Og til slutt fant jeg en billett.
SALTS NØTTER
Pappa, jeg vil ha en ponni til.
Hun er enda verre enn tjukkasen.
Det er ikke helt fair. Hun fant ikke billetten selv.
Vær ikke bekymret for det. Mannen skjemmer bort datteren sin.
Og det kommer ikke noe godt ut av å skjemme bort et barn.
Din mor og jeg tenkte at du kanskje ville åpne bursdagspresangen i kveld.
Vær så god.
WONKAS superdeilige kremfyllsjokolade.
-Kanskje jeg skulle vente til i morgen. -Så pokker heller.
Til sammen er vi 381 år. Vi venter ikke.
Charlie, du må ikke bli for skuffet hvis du ikke finner...
Uansett har du sjokoladen.
Vel, det var det.
Vi deler den.
Nei, Charlie. Ikke bursdagspresangen din.
Det er min sjokolade og jeg gjør hva jeg vil med den.
Takk, vennen.
Takk, Charlie.
Velsigne deg.
DEN TREDJE GULLBILLETTEN FUNNET
Greit, la oss se hvem som har funnet den.
"Den tredje billetten ble funnet av Violet Beauregarde."
Atlanta, Georgia
Dette er bare noen av de 263 trofeene og medaljene min Violet har vunnet.
Jeg tygger mest tyggegummi, men da jeg hørte om billettene-
-gikk jeg over til sjokolade.
Hun er bare en driftig ung dame. Jeg vet ikke hvor hun tar det fra.
Jeg er juniorverdensmester i tyggegummitygging. Denne her?
Jeg har tygget på den i tre hele måneder. Det er rekord.
Jeg har også trofeer,-
-mest som drillpike.
Det står at en av ungene skal få en spesiell pris, bedre enn de andre.
Jeg gir blaffen i hvem de andre er. Den ungen blir meg.
-Fortell dem hvorfor. -Fordi jeg er en vinner.
-For en motbydelig jente. -Ufordragelig.
Du vet ikke hva vi snakker om.
Øyenstikkere?
Dette kom nettopp inn, den fjerde gullbilletten er funnet-
-av en gutt som heter Mike Teve.
Denver, Colorado
Man behøvde bare å spore opp produksjonsdatoene, i forhold til været-
-og derivatet av Nikkei-indeksen. En idiot ville funnet ut av det.
Mesteparten av tiden vet jeg ikke hva han snakker om.
Unger nå for tiden, med all den teknologien...
Dø! Dø! Dø!
De ser ikke ut til å forbli unger særlig lenge.
Til slutt behøvde jeg bare kjøpe én sjokoladeplate.
-Og hvordan smakte den? -Vet ikke. Jeg hater sjokolade.
Det er bra at du skal til en sjokolade- fabrikk da, din utakknemlige lille...
Spørsmålet er nå, hvem vil vinne den siste gull...
-Pappa? -Ja, Charlie?
Hvorfor er du ikke på jobb?
Vel, tannkremfabrikken tenkte at de skulle gi meg litt fri.
-Som en sommerferie? -Ja. Noe sånt.
Men det var faktisk slett ikke noen ferie.
Oppsvinget i sukkertøysalget førte til en økning av tannråte-
-som førte til en økning i salget av tannkrem.
Med de ekstra pengene bestemte fabrikken seg for å modernisere-
-og eliminerte herr Buckets jobb.
Det var bare så vidt vi fikk endene til å møtes som det var.
Du finner nok en annen jobb.
Inntil da får jeg vel... bare lage suppa litt tynnere.
Vær ikke bekymret, Bucket. Lykka vår vil nok endre seg.
Det vet jeg.
Charlie!
Det hemmelige lageret mitt.
Du og jeg skal gjøre et siste forsøk-
-på å finne den siste billetten.
Vil du bruke pengene dine på det, bestefar?
Selvsagt vil jeg det. Her.
Stikk ned til nærmeste butikk og kjøp den første Wonka-sjokoladen du ser.
Kom rett tilbake, så åpner vi den sammen.
Han er virkelig en kjekk gutt.
Ja, en virkelig kjekk...
Bestefar?
-Du sovnet. -Har du den?
-Hvilken ende skal vi åpne først? -Gjør det bare fort. Som et plaster.
Så du at en unge i Russland fant den siste gullbilletten?
-Det sto i avisen i morges. -Kom igjen, George, flink bisk.
En Wonkas superdeilige kremfyllsjokolade, takk.
Vær så god.
DEN RUSSISKE BILLETTEN VAR FALSK
-Så frekke noen er. -Ja. Tenk å forfalske en billett.
Det er en gullbillett.
Du har funnet Wonkas siste gullbillett!
Og i min butikk!
Jeg vil kjøpe den av deg. For 50 dollar. Og en ny sykkel.
Er du gal? Jeg ville gi ham 500 dollar.
Vil du selge den for 500 dollar?
Det holder! La gutten være i fred!
La ikke noen få den. Ta den med deg rett hjem.
Takk!
Mamma! Pappa!
Jeg fant den!
Den siste gullbilletten! Den er min!
WONKA GULLBILLETT
Jippi!
Les det høyt. La oss høre nøyaktig hva som står.
"Vær hilset, heldige finner av denne gullbilletten fra Willy Wonka.
Jeg trykker deg varmt i hånden.
Jeg inviterer deg til fabrikken min, der du får være min gjest en hel dag."
"Jeg, Willy Wonka, vil selv følge deg rundt og vise deg alt som er å se."
"Etterpå vil du bli eskortert hjem av et tog av store lastebiler-
-fulle av all den sjokolade du greier å spise!"
"Og en av dere heldige små barna vil få en ekstrapris-
-større enn noe dere kan tenke dere. Her er instruksjonene dine:"
"1. februar må du komme til fabrikkporten presis klokka ti.
Du får ta med ett familiemedlem for å passe på deg.
Vi ses, Willy Wonka."
Første februar. Men det er jo i morgen!
Ikke et øyeblikk å tape.
Vask ansiktet, gre håret, skrubb hendene, børst tennene, puss nesa...
-Og få den søla av buksene dine! -Nå må vi holde oss rolige.
Først må vi bestemme hvem som skal bli med Charlie.
Jeg blir med ham. Overlat det til meg.
Kjære, synes du ikke at du burde gå?
Vel, bestefar Joe ser ut til å vite mer om det enn vi gjør...
Om han føler seg frisk nok, da.
Jippi!
Nei, vi går ikke dit.
En dame tilbød meg 500 dollar for billetten.
Noen vil sikkert betale mer. Vi trenger pengene mer enn sjokoladen.
Unge mann. Kom her.
Det er massevis av penger der ute. De trykker nye hver dag.
Men denne billetten...
Det er bare fem av dem i hele verden-
-og det er alt det noensinne vil bli.
Bare en tosk ville gi fra seg denne for noe så alminnelig som penger.
Er du en tosk?
Nei.
Så få den søla av buksene dine! Du skal besøke en fabrikk.
-Pappa, jeg vil gå inn. -Den er ett minutt på ti, vennen min.
Få tiden til å gå fortere.
Vil herr Wonka kjenne deg igjen?
Vanskelig å si. Det er mange år siden.
Hold øynene på prisen, Violet. Hold øynene på prisen.
Vær så god, kom inn.
Kom framover.
Lukk portene.
Kjære gjester.
Det er en stor fornøyelse å ønske dere velkommen til min beskjedne fabrikk.
Og hvem er jeg?
Vel...
Willy Wonka, Willy Wonka Den fantastiske sjokoladør
Willy Wonka, Willy Wonka Gjør alle i godt humør, hurra!
Han er beskjeden, flink og smart Kan nesten ikke holde igjen
Med så mye gavmildhet Det går ikke å holde igjen
Å holde igjen, å holde igjen
Hurra!
Willy Wonka, Willy Wonka Det er ham du skal møte nå
Willy Wonka, Willy Wonka Et geni du ikke kan slå
Magiker og sjokolademann Den beste fyren i dette land
Willy Wonka, her er han!
Var ikke det fantastisk?
Jeg var redd det skulle være litt drøyt i midten, men den finalen...
Jøss!
Hvem er du?
-Han er Willy Wonka. -Er det sant?
God morgen, stjerneskinn Vår jord sier hei
"Kjære gjester, vær hilset.
Velkommen til fabrikken. Jeg trykker dere varmt i hånden.
Mitt navn er Willy Wonka."
Burde du da ikke være der oppe?
Jeg kunne ikke sett showet fra der oppe, lille jente.
Herr Wonka, jeg vet ikke om du husker meg-
-men jeg jobbet her på fabrikken tidligere.
Var du en av de ekle spionene som prøvde å stjele mitt livsverk-
-og selge det til de etterlignerne av noen sjokolademakere?
Nei.
Flott! Velkommen tilbake. La oss komme oss av sted, unger.
Vil du vite hva vi heter?
Det spiller vel ingen rolle. Vær raske! Det er veldig mye å se.
Sleng yttertøyet fra dere hvor som helst.
Herr Wonka. Skal si det er varmt her inne.
Å, ja. Jeg må holde det varmt her fordi arbeiderne mine-
-er vant til et varmt klima. De tåler ikke kulde.
Hvor er arbeiderne?
Alt til sin tid. Nå...
Herr Wonka. Jeg er Violet Beauregarde.
Det angår meg ikke.
Jeg er jenta som til slutt skal vinne spesialprisen.
Vel, du virker selvsikker og selvsikkerhet er nøkkelen.
Jeg er Veruca Salt. Hyggelig å treffe deg.
Jeg trodde veruca var en slags vorte du har under foten.
Jeg er Augustus Gloop. Jeg elsker sjokolade.
Jeg ser det. Jeg også. Jeg ventet ikke at vi skulle ha så mye til felles.
Du. Du er Mike Teve.
Du er den lille radden som knekket systemet.
Og du. Du er bare heldig som er her, ikke sant?
Og resten av dere må være...
Foreldrene?
Ja. Mødre og fedre.
Far?
Pappa?
OK. La oss gå videre.
Har du lyst på sjokolade? Da burde du tatt med deg!
-La oss være venner. -Bestevenner.
Et viktig rom. Dette er jo en sjokoladefabrikk.
Hvorfor er døra så liten?
For å holde all den kjempegode, store sjokoladesmaken innenfor.
Vær forsiktig nå, mine kjære barn.
Mist ikke hodet. Gled dere ikke for mye.
Hold dere bare helt rolige.
Det er vakkert.
Hva?
Å, ja, det er meget vakkert.
Hver dråpe av elven-
-er varm, smeltet sjokolade av fineste kvalitet.
Fossen er det viktigste.
Den blander sjokoladen.
Visper den. Gjør den lett og porøs.
Forresten-
-er det ingen annen fabrikk i verden som blander sjokoladen sin i en foss.
Og det kan dere stole på.
Folkens!
De rørene-
-suger opp sjokoladen og fører den videre, rundt i hele fabrikken.
Tusenvis av liter i timen.
Liker dere engen min? Smak på gresset mitt.
Vær så god, ta et blad. Det er så deilig og pent.
-Kan du spise gresset? -Selvsagt kan du det!
Alt i dette rommet er spiselig. Til og med jeg er spiselig.
Men det kalles kannibalisme og fordømmes i de fleste samfunn.
Ja.
Ta for dere.
Kom igjen.
Gutten min.
Vær så snill.
Pappa, han sa: "Ta for dere."
Tar du vare på den? Du kan jo ta en ny.
Da ville jeg ikke være mester. Jeg ville være en taper, som deg.
Pappa! Se der borte!
Hva er det?
En liten person!
Der borte, ved fossen!
-Det er to der. -Flere enn to.
-Hvor kommer de fra? -Hvem er de?
-Er de virkelige mennesker? -Selvsagt. De er Umpa-Lumpaer.
-Umpa-Lumpaer? -Importert fra Lumpaland.
-Det finnes ikke noe sånt sted. -Hva?!
Jeg underviser i geografi og jeg skal si deg...
Vel, da vet du alt om det og for et forferdelig land det er.
Hele stedet er bare tykk jungel, full av de farligste dyr i verden.
Hornsvogler og snossvanger og forferdelige, onde slagdudler.
Jeg dro til Lumpaland for å finne eksotiske nye smaker til sukkertøyet.
I stedet fant jeg Umpa-Lumpaene.
De bodde i hus i trærne for å komme vekk fra de fæle dyrene på bakken.
Umpa-Lumpaene spiste bare grønne larver, som smakte grusomt.
De lette etter ting å blande larvene med, for å få dem til å smake bedre.
Røde biller, barken på bong-bongtreet, men alt smakte vondt.
Men ikke så vondt som larvene.
Men det de lengtet mest etter var kakaobønner.
De var heldige hvis de fant tre-fire kakaobønner i året.
Men, jøss, hvor de lengtet etter dem.
De tenkte bare på kakaobønner.
Sjokolade lages av kakaobønner, så jeg sa til høvdingen:
Kom og bo i fabrikken min.
Dere kan få så mye kakaobønner dere vil ha.
Jeg kan betale lønna deres med kakaobønner!
De er fantastiske arbeidere.
Men de er temmelig rampete. De finner alltid på vitser.
Augustus, mein Schatz. Det der er ikke pent av deg!
Hei, småen!
Min sjokolade må være uberørt av menneskehånd.
Han drukner!
Han kan ikke svømme! Redd ham!
Augustus! Nei!
Augustus!
Augustus, pass deg!
Hjelp!
Der forsvinner han.
-Ring brannvesenet! -Et under at røret er stort nok.
-Det er ikke det. Han sakker farten. -Han setter seg fast.
Det har han gjort.
Han har blokkert hele røret.
Se! Umpa-Lumpaene.
Hva gjør de?
Jeg tror de vil synge en liten sang for oss!
De har ikke hatt nytt publikum på lenge.
Augustus Gloop, Augustus Gloop
Han er så sinnssykt glad i snop
Augustus Gloop, det store best
Han langer i seg som en hest
Vi skrek, kom igjen Det er like før
Vi sender ham opp i et rør
Men kjære barn, bli ikke redd
Med ham er ingen skade skjedd
Men dette må vi også si
Forandret vil han selvsagt bli
Langsomt, hjulene de går
Og tenner knirker og de slår
Et grådig svin, en simpel lus
Er elsket av folk i alle hus
For hvem kan hate en spesiell
Og diger, deilig karamell
Bravo! Godt gjort. Er de ikke festlige? Er de ikke sjarmerende?
-Det virket litt innøvd. -Som om de visste hva som ville skje.
Å, visvas.
Hvor er sønnen min? Hvor går det røret?
Det røret fører til det rommet hvor jeg lager-
-sjokoladeovertrukne karameller med jordbærsmak.
Da blir han en sjokoladeovertrukket karamell med jordbærsmak!
De vil selge ham i løs vekt over hele verden.
Det ville jeg ikke tillate. Smaken ville bli grusom.
Tenk deg sjokoladetrukket Gloop med Augustussmak. Ingen ville kjøpe den.
Ta med fru Gloop opp til karamellrommet.
Hjelp henne å finne sønnen sin. Ta en lang stokk-
-stikk den ned i sjokolade- blandedunken og rør rundt. OK?
Herr Wonka?
Hvorfor var Augustus' navn med i Umpa-Lumpasangen hvis de ikke...
Improvisasjon er enkelt. Det kan alle gjøre.
Du, lille jente. Si noe, hva som helst.
Tyggegummi.
Tyggegummi det er ille. Tyggegummi, ekkel dille.
-Ser du? Nøyaktig det samme. -Nei, det er det ikke.
Du burde ikke mumle, for jeg forstår ikke hva du sier.
Nå må vi videre.
Spøker Umpa-Lumpaene virkelig, bestefar?
Selvsagt spøker de. Det går nok bra med den gutten.
-Hva er så morsomt? -Jeg tror det skyldes kakaobønnene.
Visste dere forresten at sjokolade inneholder et stoff-
-som frigjør endorfiner som gjør at man føler seg forelsket.
Du sier ikke det.
Alle om bord!
Fremad!
Her. Smak på denne. Den vil gjøre deg godt.
Du ser skrubbsulten ut.
-Kjempegod! -Det er fordi den er blandet i fossen.
Fossen er det viktigste.
Blander sjokoladen, visper den, gjør den lett og porøs.
-Ingen annen fabrikk i verden... -Det har du allerede sagt.
-Dere er alle ganske små. -Ja. Vi er barn.
Ingen unnskyldning. Jeg har aldri vært så liten som deg.
-En gang var du det. -Nei. Vet du hvorfor?
Fordi jeg husker at jeg satte en hatt på hodet mitt.
Se på de korte, små armene dine. Du ville aldri nå opp.
Husker du hvordan det var å være barn?
Ja jøss, det gjør jeg.
Gjør jeg det?
Willy Wonka hadde faktisk ikke tenkt på barndommen sin på mange år.
Knask eller knep!
Hva har vi her?
Ruthie, Veronica, Terrance.
Og hvem er under lakenet?
Lille Willy Wonka.
Willy Wonka var sønn av byens mest berømte tannlege, Wilbur Wonka.
DR. WILBUR WONKA PRAKTISERENDE TANNLEGE
La oss se hva skaden er i år, hva?
Karameller.
De ville sette seg fast i reguleringen, ikke sant?
Kjærlighet på pinne.
Burde vært kalt "tannråte på pinne".
Og så har vi all denne-
-all denne...sjokoladen.
I forrige uke leste jeg i et meget viktig medisinsk tidsskrift-
-at noen barn er allergiske mot sjokolade.
Får nesene deres til å klø.
Kanskje jeg ikke er allergisk. Jeg kunne smake på en bit.
Virkelig? Men hvorfor ta sjansen?
Herr Wonka. Herr Wonka! Vi er på vei mot en tunnel.
Ja. Full fart forover!
-Hvordan kan de se hvor de skal? -De kan ikke vite hvor de skal.
Tenn lysene!
Vi kommer forbi noen veldig viktige rom her.
KREMFLØTE
KAFFEFLØTE
HÅRKREM
-Hva bruker du hårkrem til? -Til å holde på fuktigheten.
Pisket krem.
Akkurat!
Det stemmer ikke.
Pisket krem er ikke pisket krem uten at den er blitt pisket med pisk.
Det vet alle.
GELÉBØNNER
Stans båten! Jeg vil vise dere noe.
OPPFINNELSESROM
Dette er det viktigste rommet i hele fabrikken.
Kos dere, alle sammen, men rør ikke noe. OK?
Kom igjen!
Herr Wonka, hva er dette?
La meg vise deg.
Takk!
Dette er evigvarende munnpropper. For barn som får lite lommepenger.
Du kan suge på den et år og den blir ikke mindre! Kult!
-Det er som tyggegummi. -Nei. Tyggegummi tygger du.
Hvis du prøvde å tygge en av munn- proppene, ville tennene dine brekke.
Men de smaker deilig.
Og dette er hårkarameller!
Suger du på en av disse, vil det om nøyaktig en halv time-
-begynne å vokse nytt hår på det lille hodet ditt.
-Og bart og skjegg! -Hvem vil ha skjegg?
Vel...beatniker. Folkesangere og motorsyklister.
Alle de hippe, superkule, kjempetøffe typene.
Det er i kjøleskapet, kompis.
Digger dere hva jeg sier? Gi meg hånden, sjelebroder.
Dessverre er ikke blandingen helt ferdig.
En Umpa-Lumpa spiste litt av den i går og...
Hvordan går det i dag?
Du ser godt ut.
Se på dette.
Er det alt?
-Vet du hva "alt" er? -Det er tyggegummi.
Ja. Den mest fantastiske og sensasjonelle tyggegummien i universet.
Vet dere hvorfor?
Fordi denne tyggegummien er en treretters middag i seg selv!
Hvorfor skulle noen ville ha det?
"Det avskaffer kjøkken og matlaging. Litt av Wonkas magiske tyggegummi-
-er alt du trenger til frokost, lunsj og middag!
Denne tyggegummibiten er tomatsuppe, roastbiff og blåbærpai."
-Det høres fantastisk ut! -Det høres merkelig ut.
Det høres ut som min type tyggegummi.
Ikke gjør det. Det er fortsatt et par ting som...
Jeg er verdensrekordholder i tyggegummi. Jeg er ikke redd for noe.
Hvordan smaker den?
Fantastisk! Jeg kjenner tomatsuppen renne ned i halsen!
-Ja. Spytt den ut. -Unge dame, det er best...
Den forandrer seg, roastbiff med bakt potet, med sprøtt skall og smør!
Min lille jente blir den første i verden som spiser et tyggegummimåltid.
-Jeg er bare litt bekymret for... -Blåbærpai og iskrem!
...den delen.
Hva skjer med nesen hennes?
Den blir blå.
-Hele nesen din er blåfiolett! -Hva mener du?
Violet, du blir fiolett!
Hva skjer?
Er ikke helt ferdig med den, den blir litt rar når du kommer til desserten.
Det er blåbærpaien som gjør det. Jeg beklager så meget.
Mor? Hva skjer med meg?
Hun svulmer opp!
Som et blåbær.
Jeg prøvde den på 20 Umpa-Lumpaer og alle endte opp som blåbær. Rart!
Min datter kan ikke være et blåbær. Hvordan skal hun kunne konkurrere?
Du kunne vise henne fram på tivoli.
Hør på oss, vi har en sang Om lille Violet Beauregarde
Den greie jenta har en trang
Til å tygge, tygge, tygge, tygge tygge, tygge dagen lang
Hun tygger, tygger inntil at hennes tyggemuskel blir helt matt
Og med den svære kjeven sin
Som stikker ut som en fiolin
Hun tygger, tygger dagen lang Hun tygger, tygger dagen lang
Hun tygger i vei år etter år Kjeven blir sterkere mens tiden går
Og med et stort fantastisk bitt Er tungen hennes todelt blitt
Og derfor vil vi prøve hardt Å redde Violet Beauregarde
Hun tygger, tygger dagen lang Hun tygger, tygger dagen lang
Herr Wonka!
Rulle frøken Beauregarde opp i båten-
-og ta henne med til saftpresserommet omgående, OK?
Saftpresserommet? Hva gjør de med henne der?
De skal presse henne. Som en liten kvise.
Vi må presse all saften ut av henne med en gang.
Mor, hjelp meg! Vær så snill!
Kom igjen!
La oss gå.
Uten båten må vi skynde oss. Det er altfor mye å se.
Hvorfor bestemte du deg for å slippe folk inn?
-Så de får se fabrikken. -Hvorfor nå? Og hvorfor bare fem?
-Hva er spesialprisen og hvem får den? -Beste typen pris er en overraskelse.
-Vil Violet alltid bli et blåbær? -Nei. Kanskje. Jeg vet ikke.
Sånn går det når du tygger tyggegummi dagen lang. Motbydelig.
Hvis du hater tyggegummi, hvorfor lager du den da?
Igjen: Ikke mumle, det gjør meg nedfor.
Kan du huske det første godteriet du spiste?
Nei.
Men Willy Wonka husket faktisk det første godteriet han spiste.
God, nøtteaktig konsistens. Rik ettersmak.
Unnskyld, jeg fikk et tilbakeblikk.
-Jeg skjønner. -Får du ofte slike tilbakeblikk?
I økende grad.
I dag.
NØTTESORTERINGSROM
Dette er et rom jeg vet alt om. Herr Wonka, jeg er selv i nøttebransjen.
Bruker du Havermax 4000 til sorteringen?
Nei.
Du er virkelig rar.
Ekorn!
Ja. Disse ekornene er spesialtrent til å få nøttene ut av skallene.
Hvorfor ekorn? Hvorfor ikke Umpa-Lumpaer?
Fordi ekorn får ut valnøtt- kjernen hel nesten hver gang.
De banker på dem for å forsikre seg om at de ikke er tomme. Se!
Den fant en tom nøtt.
Pappa, jeg vil ha et ekorn. Gi meg et av de ekornene.
Kjære Veruca, du har mange fine kjæledyr.
Jeg har bare en ponni, to hunder, fire katter, seks kaniner, to undulater,-
-tre kanarifugler, en grønn papegøye, en skilpadde og en dum hamster!
Jeg vil ha et ekorn!
Pappa skal skaffe deg et ekorn så snart han kan.
Ikke et hvilket som helst ekorn, jeg vil ha et trent ekorn!
Vel, vel.
Herr Wonka, hva vil du ha for et av disse ekornene? Si en pris.
De er ikke til salgs. Hun kan ikke få et.
Pappa!
Beklager, kjære. Herr Wonka er urimelig.
Hvis du ikke vil gi meg et ekorn, tar jeg et selv.
Veruca!
Lille jente?
Kom tilbake øyeblikkelig!
Veruca!
Lille jente?
Rør ikke det ekornets nøtter! Det vil gjøre ham gal!
Jeg vil ha deg!
Veruca!
La oss finne en nøkkel.
Nei, ikke den.
Pappa!
Veruca!
Nei, det er ikke den...
Der er den... Der er den ikke.
Pappa, jeg vil at de skal holde opp!
-Hva gjør de? -De tester om hun er tom i nøtta.
Å, jøss. Hun er virkelig tom i nøtta!
Veruca!
Pappa!
-Hvor sender de henne? -Dit tomnøttene går, i avfallssjakten.
-Hvor går sjakten? -Til forbrenningsovnen.
-Men vi tenner den bare på tirsdager. -Det er tirsdag i dag.
Kan hende de ikke har tent den i dag.
Hun kan sitte fast i sjakten like under hullet.
I så fall kan du bare strekke inn hendene og dra henne ut.
OK?
Veruca Salt, helt uten takt
Har falt ned i en avfallssjakt
Og hun vil møte der hun skal
Nye venner i hopetall
En fiskelever, ikke frisk
Som stammer fra en hellefisk
Østers som er riktig stygge
En biff som ingen ville tygge
Og andre ting som dit ned sank
Som gir fra seg en ille stank
Det er Verucas nye venner Som hun vil møte der hun ender
Hvem skjemte henne bort så ille? Og ga henne alt det hun ville?
Som gjorde henne til det hun ble?
Hvem er de skyldige? Hvem gjorde det?
De skyldige, og det er trist
Er mor og far, ja sant og visst
Virkelig?
Bra!
Forbrenningsovnen er i ustand. Så tre ukers avfall vil dempe fallet.
Det var godt å høre.
Ja.
Vel, la oss komme oss videre.
Heisen er det mest effektive når man skal rundt i fabrikken.
-Det kan ikke være så mange etasjer. -Hvordan vet du det, smarting?
Det er ingen vanlig opp-og-ned-heis.
Denne heisen kan gå sideveis, på langs, på skrå og alle andre veier!
Du trykker bare på knappen, og vips, så er du i vei.
Se!
Mine damer og herrer, velkommen til Karamellfjellet.
Dette vil jeg helst ikke snakke om.
Dette er dukkesykehuset og brannskadesenteret.
Det er forholdsvis nytt.
Administrasjonskontorene!
Hallo, Doris!
FARE
Hvorfor er alt her uten noe poeng?
Godteri trenger ikke å ha noe poeng. Det er derfor det er godteri.
Det er idiotisk!
Godteri er bortkastet tid.
Min sønn skal ikke bli sjokolademaker!
Da rømmer jeg. Til Sveits.
Bayern! Verdens godterihovedsteder!
Sett i gang. Men jeg er ikke her når du kommer tilbake.
Beklager, gutten min. Vi skal stenge for kvelden.
VERDENS FLAGG
Jeg vil velge et rom.
Sett i gang.
FJERNSYNSROM
Her. Ta disse på dere og ta dem ikke av uansett hva dere gjør.
Dette lyset kan brenne øynene deres rett ut av skallen.
Og det vil vi vel ikke, hva?
Her tester jeg min siste og største oppfinnelse:
Fjernsynssjokolade.
En dag slo det meg:
Hvis fjernsyn kan dele opp et fotografi i en million små biter,-
-sende det gjennom lufta og sette det sammen i den andre enden-
-hvorfor ikke gjøre det samme med sjokolade?
Hvorfor kan jeg ikke sende en sjokolade gjennom fjernsynet, klar til å spises?
Jeg skal ikke nevne det. Jeg tar ikke opp det temaet.
-Det høres umulig ut. -Det er umulig.
Du forstår ingenting om vitenskap.
For det første er det forskjell på bølger og partikler.
Dust!
Og kraften som må til for å gjøre energi om til materie-
- ville tilsvare ni atombomber! -Mumler!
Jeg forstår virkelig ikke et ord av det du sier.
Jeg skal nå sende en sjokoladeplate fra den ene enden av rommet-
-til den andre, gjennom fjernsynet! Kom med sjokoladen!
Den må være virkelig stor, for på TV-
-blir en normal mann så liten. Samme grunnleggende prinsipp.
Den er borte.
Jeg sa det.
Den sjokoladen suser nå gjennom lufta i en million ørsmå biter.
Kom hit. Kom igjen.
Se på skjermen.
Her kommer den.
Se.
-Ta den. -Det er bare et bilde på en skjerm.
Reddhare.
Ta den du.
Sett i gang. Ta den.
Ta den.
Helledussen!
Spis den. Den er deilig.
Det er den samme sjokoladen. Den er bare blitt litt mindre på reisen.
-Den er deilig. -Det er et mirakel.
Tenk deg at du sitter hjemme og ser på TV.
Det kommer en reklame og en stemme sier:
"Wonkas sjokolade er den beste i verden.
Hvis du ikke tror oss, så smak selv."
Og så strekker du deg fram... og tar den! Hva sier dere til det?
Så, kan du sende andre ting? La oss si en frokostblanding?
Frokostblanding er laget av slikt trespon som du finner i blyantspissere.
-Kunne du sende den hvis du ville? -Naturligvis.
-Hva med mennesker? -Hvorfor det? De smaker jo ikke godt.
Innser du ikke hva du har funnet opp? En teleportør!
Det er tidenes viktigste oppfinnelse. Og du tenker bare på sjokolade.
Ro deg ned, Mike. Jeg tror herr Wonka vet hva han snakker om.
Nei! Han har ikke peiling! Du tror han er et geni, men han er en idiot!
Men det er ikke jeg.
Hei, småen!
Trykk ikke på knappen min.
Han er borte.
La oss sjekke fjernsynet, se hva vi får.
-Jeg håper ikke noe av ham ble igjen. -Hva mener du?
Vel, iblant kommer bare halvparten av de små bitene gjennom.
Hvis du måtte velge én halvpart av din sønn, hvilken ville det være?
Hva slags spørsmål er det?
Så så, det var bare et spørsmål.
Prøv alle kanalene. Jeg begynner å bli litt engstelig.
-Der er han. -Mike!
Det viktigste vi nå har lært
Når det gjelder barn
Er aldri, aldri slipp dem nær Et fjernsynsapparat
La heller bli å installere En så idiotisk ting
Den råtner sansene i hodet Gjør fantasien død
Den sløver tanken i ditt sinn Den gjør en unge sløv og blind
Han ikke lenger kan forstå Et eventyr han hører på
Hans hjerne blir så myk som ost Hans tenkeevne den blir blåst
Han kan ei tenke, bare se
Hva angår lille Mike Teve
Beklager vi så dypt at vi
Må stå og se hva det vil bli
Beklager vi så dypt at vi Må stå og se hva det vil bli
Om vi kan få ham stor igjen Men kan vi ikke det
Så får han som fortjent
Ta ham!
Hjelp meg.
Hjelp meg!
Gudskjelov, han er helt uskadd.
Uskadd! Hva snakker du om?
Send meg bare tilbake!
Det går ikke andre veien. Det er fjernsyn, ikke telefon.
Og hva foreslår du at jeg skal gjøre med det?
Jeg vet ikke. Guttunger er veldig tøyelige, de strekker seg.
-La oss putte ham i strekkmaskinen! -Strekkmaskinen?
Det var min idé.
Jøss, han vil bli tynn.
Ja. Strekkmaskinen.
Ta med herr Teve-
-og den lille sønnen hans opp til strekkmaskinen. Strekk ham ut.
Så må vi videre.
Det er fremdeles mye å se.
Hvor mange barn er det igjen?
Herr Wonka, nå er Charlie den eneste som er igjen.
Er du den eneste?
Ja.
Hva er skjedd med de andre?
Kjære vennen, det betyr at du har vunnet!
Jeg må få gratulere deg!
Det gleder meg virkelig. Jeg ante det helt fra begynnelsen. Godt gjort.
Nå må vi ikke somle. For vi har masse å gjøre før dagen er over.
Flaks for oss at vi har glassheisen, så vi kan få opp fart...
...få opp farten.
Kom igjen.
OPP OG UT
-Opp og ut? Hva slags rom er det? -Hold deg fast.
Gode himmel.
Vi må kjøre mye fortere, ellers kommer vi aldri gjennom!
Gjennom hva?
Jeg har lengtet i årevis etter å trykke på den knappen.
Vel, nå er det opp og ut!
-Mener du virkelig... -Ja!
Men den er laget av glass! Den vil knuses i en million biter!
Augustus, ikke spis fingrene dine.
Men jeg smaker så godt.
Se mor, jeg er mye mykere nå!
Ja, men du er blå.
Pappa, jeg vil ha en flygende glassheis.
Det eneste du får i dag er et bad. Dermed basta!
Men jeg vil ha den!
Hvor bor du?
Der borte. I det lille huset.
-Når tror du de kommer tilbake? -Vanskelig å si.
Jeg tror det er noen ved døra.
Hei, mor.
Mor! Far! Vi er tilbake!
Charlie!
Gode himmel!
Dette er Willy Wonka. Han ga oss skyss hjem.
-Jeg ser det. -Dere må være guttens f..f...
-Foreldre? -Ja. Det.
Han sier at Charlie har vunnet noe.
Ikke bare noe!
Det mest noe noe som noe noe noensinne har vært!
Jeg skal gi denne gutten hele fabrikken min.
Du tøyser.
Nei, det er sant.
Da jeg nylig tok min halvårlige hårklipp, fikk jeg en merkelig åpenbaring.
I det ene grå håret så jeg mitt livsverk-
-fabrikken min, mine elskede Umpa-Lumpaer.
Hvem skulle ta seg av dem når jeg var borte? I det øyeblikket innså jeg:
Jeg må finne en arving.
Og det gjorde jeg, Charlie. Deg!
Det var derfor du sendte ut gullbillettene.
Hva er Umpa-Lumpaer?
Jeg inviterte fem barn til fabrikken. Den minst råtne ville bli vinneren.
-Det er deg, Charlie. -Så hva sier du?
Vil du forlate alt dette og bo hos meg på fabrikken?
Selvfølgelig. Er det greit at familien min blir med?
Det kan de naturligvis ikke.
Du kan ikke drive en sjokoladefabrikk med en familie hengende over deg.
-Ikke vondt ment. -Tosk.
En sjokolademaker må være fri og frank.
Gjøre det han drømmer om og gi blaffen i konsekvensene.
Se på meg! Jeg hadde ingen familie og jeg er en stor suksess.
Hvis jeg blir med til fabrikken, får jeg aldri se familien min igjen?
Ja. Tenk på det som en bonus.
Da blir jeg ikke med.
Jeg ville ikke forlate familien min. Ikke for all sjokolade i verden.
Jeg skjønner.
Det er underlig.
Det er andre søtsaker der enn sjokolade.
Beklager, herr Wonka. Jeg blir her.
Jøss.
Vel, det er bare-
-så uventet og-
-underlig.
Men i så fall, får jeg vel bare...
Adjø da.
Sikker på at du ikke ombestemmer deg?
Jeg er sikker.
OK. Ha det.
Nå blir det mye bedre!
Og for en gangs skyld visste bestemor Georgina hva hun snakket om.
Neste morgen hjalp Charlie sine foreldre med å reparere taket.
Bestefar Joe tilbrakte hele dagen ute av senga. Han var overhodet ikke trett.
Charlies far fikk en bedre jobb på tannkremfabrikken-
-med å reparere maskinen som hadde erstattet ham.
Det hadde aldri vært bedre for familien Bucket.
Det samme kunne ikke sies om Willy Wonka.
Jeg kan ikke sette fingeren på det.
Sukkertøy er det eneste jeg alltid har vært sikker på, og nå er jeg usikker.
Jeg vet ikke hvilke smaker jeg vil lage. Jeg tviler på meg selv. Det er sprøtt.
Jeg har alltid laget det sukkertøyet jeg ville lage...
Jeg lager de søtsakene jeg føler for, men nå føler jeg meg elendig-
-så søtsakene er elendige.
Du er veldig flink.
Synd med han sjokoladefyren. Wendell, Walther...
Dårlige salgsprognoser for Wonka
-Willy Wonka. -Ja, han.
Det står her at det nye sukkertøyet hans ikke selger så godt.
Men han er vel et råttent egg som fortjener det.
-Ja. -Virkelig?
-Har du møtt ham? -Ja.
Jeg syntes først han var kjempegrei, men så var han ikke så hyggelig mer.
Rar frisyre hadde han også.
-Det har jeg ikke! -Hvorfor er du her?
Jeg er nedfor. Hva får deg til å føle deg bedre når du er nedfor?
Familien min.
Hva har du imot familien min?
Det er ikke bare din familie. Det er hele tanken på f...
De forteller deg alltid hva du skal gjøre, og ikke gjøre.
Ikke bra for en kreativ atmosfære.
De prøver å beskytte deg, fordi de er glade i deg.
Hvis du ikke tror meg, så spør.
Spørre hvem? Min far?
Aldri.
-I hvert fall ikke alene. -Skal jeg bli med deg?
Hei, det var en god idé!
Ja!
Og vet du hva? Jeg har transport...
Jeg må være mer forsiktig med hvor jeg parkerer denne greia.
Jeg tror det er feil hus.
DR. WILBUR WONKA PRAKTISERENDE TANNLEGE
-Har dere en avtale? -Nei. Men det er på tide.
Gap opp.
La oss se hva skadene er.
Åpningen av verdens største fabrikk
Wonka åpner ny godteributikk
FABRIKKEN ÅPNET Wonka bedrer den lokale økonomien
Jøss.
Jeg har ikke sett sånne jeksler siden...
Siden...
Willy?
Hei, pappa.
Alle disse årene og så har du ikke brukt tanntråd.
Ikke én eneste gang.
Den dagen gjentok Willy Wonka tilbudet sitt til Charlie-
-som tok imot det på én betingelse.
Unnskyld at vi er sene. Vi var i tenkeboksen.
-Trodde jeg hørte torden. -Blir du til middag, Willy?
Ja, takk!
Jeg skal dekke på.
Du lukter som peanøtter.
Jeg elsker peanøtter!
Takk.
Du lukter som gamle mennesker og såpe.
Jeg liker det.
Albuene vekk fra bordet, Charlie.
-Hva sier du til små bringebærdrager? -Med lakris i stedet for snor!
-Ikke prat forretninger når vi spiser. -Unnskyld, mamma.
Jeg tror du er inne på noe der, Charlie.
Til slutt vant Charlie Bucket en sjokoladefabrikk.
Men Willy Wonka fikk noe enda bedre:
En familie.
Og én ting var helt sikkert:
Livet hadde aldri vært bedre.