ČĀRLIJS UN ŠOKOLĀDES FABRIKA
VONKAS ZELTA BIĻETE
VONKA Kraukšķīgais pārsteigums ar riekstiem
GALAMĒRĶIS: LONDONA GALAMĒRĶIS: ŅUJORKA
GALAMĒRĶIS: KAIRA GALAMĒRĶIS: TOKIJA
Šis ir stāsts par parastu mazu zēnu
vārdā Čārlijs Bakets.
Viņš nebija ne veiklāks, ne stiprāks, ne gudrāks par citiem bērniem.
Viņa ģimene nebija nedz bagāta, nedz ietekmīga, nedz ar sakariem.
Viņiem nebija pat lāgā ko ēst.
Čārlijs Bakets bija veiksmīgākais puika pasaulē.
Tikai pats to vēl nezināja.
-Labvakar, Baketi. -Labvakar.
Sveiks, tēt!
Zupa gandrīz gatava, dārgais.
Vai nav kaut kā, ko tai piešaut?
Kāpostu zupa ar kāpostiem ir vislabākā.
Čārlij,
atradu kaut ko, kas tev patiks.
Čārlija tēvs strādāja vietējā zobu pastas fabrikā.
Darbadienas bija garas, un samaksa bija niecīga,
tomēr reizēm gadījās kāds pārsteigums.
Tieši tas man ir vajadzīgs.
Kas tas ir, Čārlij?
Tētis atradis vajadzīgo gabaliņu.
-Kas tas ir? -Villija Vonkas galva.
Cik brīnišķīgi.
Izskatās ļoti līdzīgs.
-Domā? -Domāju?
Es zinu.
Redzēju Villiju Vonku pats savām acīm.
-Kādreiz strādāju pie viņa. -Tiešām?
-Jā. -Tā bija.
Tā bija.
Dievinu vīnogas.
Protams, tad biju daudz jaunāks.
Villijs Vonka visu sāka ar vienu veikaliņu Ķiršu ielā.
Bet visa pasaule gribēja viņa saldumus.
-Vonkas kungs. -Jā?
Mums vajadzīgas Vonkas šokolādes tāfelītes...
-...un šokolādes putniņi. -Putniņi?
Putniņi.
Tad būs jāuztaisa vēl. Ņem.
Atver muti.
Viņš bija ģēnijs.
Viņš izgudroja jaunu šokolādes saldējuma gatavošanas paņēmienu,
kas saglabāja to aukstu stundām ilgi pat bez saldētavas.
To pat karstā dienā var atstāt saulē, un tas neizkusīs.
-Neiespējami. -Bet Villijs Vonka to paveica.
Drīz pēc tam
viņš nolēma būvēt šokolādes fabriku.
Lielāko šokolādes fabriku pasaulē.
Piecdesmit reižu lielāka, nekā pārējās.
Vectēv, fuj.
Pastāsti viņam par Indijas princi. Viņam patiks.
Par Princi Pondičerī?
Princis Pondičerī aizrakstīja Vonkas kungam vēstuli
ar lūgumu doties uz Indiju,
lai uzceltu milzīgu pili, izmantojot tikai šokolādi.
Ņūdeli, Indija
Tajā būs 100 istabas, un viss būs no tumšās vai piena šokolādes.
Ķieģeļi bija no šokolādes,
cements, kas tos saturēja, bija no šokolādes.
Visas sienas un griesti arī bija no šokolādes.
Tāpat arī paklāji, gleznas un mēbeles.
Tā ir ideāla.
Bet ilgi neturēsies. Labāk sāciet ēst tūlīt.
Muļķības. Neēdīšu savu pili.
Es tajā dzīvošu.
Taču Vonkas kungam bija taisnība.
Drīz pēc tam uznāca ļoti karsta diena, saule bija svilinoša.
Princis nosūtīja telegrammu par jaunu pili,
taču Villijam Vonkam bija pašam savas ķibeles.
Visi citi šokolādes ražotāji bija ļoti greizsirdīgi uz Vonkas kungu.
Tie sūtīja spiegus, lai nozagtu viņa slepenās receptes.
Fikelgrūbers sāka ražot saldējumu, kas nekūst.
Bakstdeguns ražoja košļājamo gumiju, kas nezaudē garšu.
Gliemjagods taisīja konfekšu balonus,
kurus varēja uzpūst neticami lielus.
Zagšana kļuva tik apjomīga,
ka vienu dienu bez brīdinājuma
Vonkas kungs aizsūtīja visus darbiniekus mājās.
Paziņoja, ka slēdz šokolādes fabriku uz visiem laikiem.
Es slēdzu šokolādes fabriku uz visiem laikiem.
Piedodiet.
Bet to neslēdza uz visiem laikiem. Šobrīd tā strādā.
Ar "uz visiem laikiem" pieaugušie dažreiz domā "uz ilgu laiku".
Piemēram, "šķiet, ka visu laiku esmu ēdis tikai kāpostu zupu".
-Papu. -Fabriku slēdza, Čārlij.
Šķita, ka tā arī paliks slēgta uz visiem laikiem.
Līdz kādu dienu redzējām dūmus nākam no skursteņiem.
-Fabrika atsāka darbu. -Vai dabūji atpakaļ darbu?
Nē.
Neviens nedabūja.
Bet tajā kādam jāstrādā.
Padomā labi, Čārlij. Vai esi kādreiz redzējis,
ka fabrikā kāds ieiet, vai ka no tās kāds iznāk?
Nē. Vārti vienmēr ir slēgti.
Tieši tā.
Kas tad darbina iekārtas?
-Neviens nezina, Čārlij. -Tas ir noslēpums.
Vai kāds ir to jautājis Vonkas kungam?
Neviens viņu nesatiek. Viņš nekad nenāk laukā.
No turienes ārā nāk tikai konfektes,
iepakotas un ar adresi.
Atdotu visu, lai tikai tiktu tajā kaut reizi
un apskatītu, kāda tā apbrīnojamā fabrika ir šobrīd.
Bet tu netiksi, jo nedrīksti. Nevienam tas nav ļauts.
Tas ir un vienmēr būs noslēpums.
Čārlij, tava mazā fabrika ir vienīgā, kuru mēs ieraudzīsim.
Čārlij, laiks ļaut vecvecākiem likties uz auss.
-Arlabunakti, vectēv Džordž. -Arlabunakti, Čārlij.
-Saldu dusu. -Krēsls.
Paldies, dārgā.
Arlabunakti, vectēv Džo.
Arlabunakti, vecmāmiņa Džordžīna.
Nav nekā neiespējama, Čārlij.
-Arlabunakti. -Arlabunakti, Čārlij.
Saldu dusu.
No tiesas, tajā pašā naktī jau bija sācis notikt neiespējamais.
Dārgie pasaules iedzīvotāji!
Es, Villijs Vonka,
esmu nolēmis ļaut pieciem bērniem šogad apmeklēt manu fabriku.
Turklāt viens saņems īpašu balvu,
kādu pat sapņos nebūs redzējis.
Piecas zelta biļetes ir paslēptas
piecās parastās Vonkas šokolādes tāfelītēs.
Tās var būt jebkur,
jebkurā veikalā, jebkurā ielā, jebkurā pilsētā vai pasaules valstī.
Marakeša, Maroka
Ņujorka
Vai nebūtu brīnumjauki atrast šokolādes tāfelītē
zelta biļeti?
Būtu, taču es saņemu tikai vienu šokolādi gadā savā dzimšanas dienā.
Nākamnedēļ ir tava dzimšanas diena.
Tev ir tikpat daudz iespēju, cik pārējiem.
Muļķības. Zelta biļetes atradīs tie bērni,
kuri var atļauties pirkt šokolādi katru dienu.
Čārlijs saņem tikai vienu gadā. Viņam nav izredžu.
Visiem ir izredzes, Čārlij.
Piemini manus vārdus, pirmo biļeti atradīs
visresnākais bērns.
August, skaties šeit.
Diseldorfa, Vācija
Ēdu Vonkas šokolādi
un sajutu kaut ko, kas nav ne šokolāde,
ne kokosrieksts,
ne valrieksts, ne zemesriekstu sviests,
ne nuga,
ne griljāža, ne karamele, ne cukura graudiņi.
Es paskatos
un ieraugu zelta biļeti.
August, kā tu to nosvinēji?
Ēdu vairāk saldumus.
Zinājām, ka Augusts atradīs zelta biļeti.
Viņš dienā apēd tik daudz šokolādes tāfelītes,
ka viņš nevarēja to neatrast.
Malacis, August.
Vairs atlikušas četras biļetes.
Teicu, ka būs resnis.
Cik riebīgs puika.
Atlikušas vien četras zelta biļetes.
Tagad, kad atrasta pirmā, sāksies īsts neprāts.
--jebkuras formas, izmēra un krāsas.
Bekingemšīra, Anglija
Veruka? Kā to raksta?
V-E-R-U-K-A. Veruka Salta.
Līdzko Veruka sagribēja zelta biļeti,
sāku pirkt visas Vonkas šokolādes.
Tūkstošiem, simtiem tūkstošu.
Es strādāju riekstu biznesā. Savām darbiniecēm teicu:
Labrīt, dāmas. No šodienas varat pārstāt lobīt zemesriekstus
un sākt atvērt šokolādes tāfelīšu iepakojumus.
Pagāja trīs neveiksmīgas dienas. Tas bija briesmīgi.
Mana Veruka kļuva aizvien īgnāka ar katru dienu.
Kur ir mana zelta biļete?
Es gribu savu zelta biļeti.
Nevarēju izturēt, ka mana meitiņa ir tik nelaimīga.
Zvērēju, ka turpināšu meklēt, līdz varēšu sniegt to, ko viņa vēlas.
Beidzot es atradu biļeti.
Tēt, es gribu vēl vienu poniju.
Viņa ir briesmīgāka par resno puiku.
Nebija godīgi. Viņa neatrada biļeti pati.
Neuztraucies, Čārlij. Tas vīrs izlutina savu meitu.
Tādai izlutināšanai neseko nekas labs.
Čārlij, mums ar mammu ienāca prātā,
ka varbūt dzimšanas dienas dāvanu atvērsi jau šovakar.
Lūdzu.
Vonka Šokolāde ar zefīriem
Varbūt jāsagaida rīts.
-Kādēļ? -Papu.
Kopā mēs esam 381 gadu veci. Mēs negaidām.
Čārlij, neesi pārāk sarūgtināts,
ja nesaņemsi....
Lai kas notiktu, tev vienalga būs šokolāde.
Neko darīt.
Kā ir, tā ir.
-Dalīsimies. -Nē, Čārlij.
Tā ir tava dzimšanas dienas dāvana.
Tā ir mana šokolāde, darīšu ar to, ko vien vēlos.
Paldies, mīļais.
Paldies, Čārlij.
Esi svētīts.
ATRASTA TREŠĀ ZELTA BIĻETE
Izlasīsim, kas to atradis.
"Trešo biļeti atradusi Violeta Borgarde."
Atlanta, Džordžija
Šīs ir tikai dažas no 263 trofejām un medaļām, ko Violeta ir ieguvusi.
Man garšo košļenes, bet kad padzirdēju par šīm biļetēm,
košļenes nomainīju uz šokolādi.
Viņa ir mērķtiecīga meitene. Nezinu, no kā viņai tas.
Esmu pasaules junioru čempione košļāšanā.
Košļene, ko pašlaik košļāju....
Košļāju to jau trešo mēnesi. Tas ir rekords.
Arī es savulaik ieguvu balvas, galvenokārt zižļa griešanā.
Viens bērns dabūšot īpašu balvu, kas ir labāka par pārējām.
Man vienalga, kas ir pārējie četri. Īpašo balvu dabūšu es.
Pasaki, kāpēc, Violeta.
Jo esmu uzvarētāja.
Cik nešpetna meitene.
Nejauka.
Tu nesaproti, par ko mēs runājam.
Par spārēm?
Jaunākas ziņas.
Ceturto zelta biļeti atradis zēns vārdā Maiks Tēvē.
Atlika uzzināt ražošanas datumu,
izlīdzināt ar laika apstākļiem un Nikkei indeksu.
Pat garā vājais to spētu izrēķināt.
Lielākoties nesaprotu gandrīz neko no viņa sacītā.
Bērni mūsdienās pārzina tehnoloģiju....
Mirsti! Mirsti! Mirsti!
Nešķiet, ka viņi ir kā bērni.
Atlika nopirkt tikai vienu šokolādes tāfelīti.
-Kā garšoja? -Nezinu.
Man riebjas šokolāde.
Labi, ka dodies uz šokolādes fabriku, tu nepateicīgais--
Jautājums ir - kurš iegūs pēdējo zelta--?
-Tēti? -Jā, Čārlij?
Kāpēc neesi darbā?
Zobu pastas fabrika iedeva dažas brīvdienas.
Kā vasaras brīvdienas?
Līdzīgi.
Tās nepavisam nebija kā brīvdienas.
Saldumu pārdošanas pieaugums daudziem sabojāja zobus,
kas palielināja pārdoto zobu pastu skaitu.
Par nopelnīto naudu fabrikā ieviesa jaunu tehnoloģiju,
kas pildīja Baketa kunga darbu.
Knapi spējām savilkt galus kopā.
Atradīsi citu darbu.
Tikmēr vārīšu plānāku zupu.
Neuztraucies, Baketa kungs, mums uzsmaidīs veiksme.
Es to zinu.
Čārlij.
Mani slepenie krājumi.
Mēs ar tevi vēlreiz pamēģināsim
atrast to pēdējo biļeti.
Vai tiešām vēlies tērēt savu naudu tam?
Protams. Ņem.
Aizskrien uz tuvāko veikalu
un nopērc pirmo Vonkas šokolādi, ko ieraugi.
Uzreiz nāc atpakaļ, un kopā to attaisīsim.
Tik labs puika.
Tik labs....
Vectēv?
-Tu aizmigi. -Vai nopirki?
Kuru galu vērsim pirmo?
Dari to ātri, kā noņemot plāksteri.
Dzirdēji, ka kāds bērns Krievijā atradis pēdējo biļeti?
Jā, izlasīju šī rīta avīzē.
Labs puika. Nāc, Džordž.
Vienu Vonkas putoto zefīru gardumu, lūdzu.
Lūdzu.
BIĻETE KRIEVIJĀ VILTOTA Joprojām viena biļete atlikusi
Ir gan nekauņas.
Nudien. Padomā tik, viltot biļeti.
Tā ir zelta biļete.
Tu atradi pēdējo Vonkas zelta biļeti.
Manā veikalā!
Es to nopirkšu no tevis par 50 dolāriem un jaunu riteni.
Traks esi? Došu viņam 500 dolārus par to biļeti.
Vēlies pārdot biļeti par 500 dolāriem, jaunais cilvēk?
Pietiek. Lieciet puiku mierā.
Neļauj nevienam to paņemt. Nes to mājās, saprati?
Paldies.
Mammu! Tēti!
Es to atradu!
Pēdējo zelta biļeti! Tā ir mana!
Ņem.
Izlasi skaļi, lai zinām, kas tur rakstīts.
"Apsveikumi veiksmīgajam biļetes atradējam no Villija Vonkas kunga.
Mīļi tevi sveicu. Es aicinu tevi uz savu fabriku,
kurā būsi mans viesis veselu dienu.
Es pats tev parādīšu fabriku,
un visu to, kas šeit ir interesants.
Kad laiks būs doties prom,
tevi mājās pavadīs automašīnu kolonna.
Tajās būs tik daudz šokolādes, cik vien spēsi apēst.
Atcerieties, ka viens no jums pieciem saņems īpašu balvu,
kāda jums pat sapņos nav rādījusies.
Te būs norādījumi.
Pirmajā februārī jums jāierodas pie fabrikas vārtiem plkst. 10.00.
Varat nākt kopā ar vienu ģimenes locekli.
Uz tikšanos, Villijs Vonka."
Pirmajā februārī.
-Tas ir rīt. -Nav laika kavēties.
Nomazgā seju, rokas, sasukā matus,
iztīri zobus, izšņauc degunu.
-Un notriep dubļus no biksēm. -Saglabāsim vēsu prātu.
Pirmais, kas mums jāizlemj, ir, kurš dosies ar Čārliju uz fabriku?
Es viņu aizvedīšu. Ļaujiet man.
Kā ar tevi, dārgais? Vai tev nebūtu jāiet?
Vectēvs Džo šķiet zina par to vairāk, nekā mēs....
Protams, ja viņš jūtas pietiekami vesels.
Nē. Mēs neiesim.
Kāda sieviete piedāvāja samaksāt 500 dolārus par biļeti.
Kāds noteikti maksātu vairāk.
Mums nauda vajadzīga vairāk, nekā šokolāde.
Jaunais cilvēk, panāc te.
Naudas pasaulē ir papilnam.
To spiež katru dienu.
Bet šī biļete
ir viena no piecām visā pasaulē,
un vairāk tādu nebūs.
Tikai muļķis no tās atteiktos naudas dēļ.
Vai tu esi muļķis?
Nē, ser.
Tad notrauc dubļus no biksēm. Tev ir jāiet uz fabriku.
Tēt, es gribu iet iekšā.
Pulkstenis ir 9.59, mīļā.
Dari tā, lai laiks iet ātrāk.
Domā Vonkas kungs tevi atpazīs?
Grūti teikt. Pagājuši gadi.
Domā par balvu, Violeta.
Domā par balvu.
Lūdzu, ienāciet.
Nāciet uz priekšu.
Aizvērt vārtus.
Dārgie apmeklētāji,
man ir tas gods jūs sveikt savā necilajā fabrikā.
Kas es esmu?
Nu....
Villijs Vonka, Villijs Vonka
Šokolādes burvis
Villijs Vonka, Villijs Vonka
Sveiksim visi Vonku šo!
Pieticīgo, gudro un apķērīgo,
viņš knapi var to apvaldīt,
visdāsnāko uz zemes šīs
un to nevar apvaldīt!
Apvaldīt, apvaldīt, apvaldīt!
Urrā!
Villijs Vonka, Villijs Vonka,
tūdaļ viņu satiksiet,
Villijs Vonka, Villijs Vonka,
viņš ir ģēnijs, ko nepārspēt,
Šokolādes burvis,
labākais vīrs pasaulē viņš ir.
Villijs Vonka klāt nu ir!
Lieliskais šokolādes burvis.
Vai tas nebija lieliski?
Vidus bija nedaudz aizdomīgs, bet beigas....
Kas tu esi?
-Tas ir Villijs Vonka. -Tiešām?
Labrīt, zvaigžņu spozme.
Zeme tevi sveicina.
Sveicu jūs, dārgie viesi.
Laipni lūgti fabrikā. Sveicinu ar siltu rokasspiedienu.
Mani sauc Villijs Vonka.
Vai tev nebija jābūt tur?
No turienes neredzētu priekšnesumu, ne tā, mazo meitēn?
Vonkas kungs, nezinu, vai mani atceraties,
bet es strādāju fabrikā.
Vai bijāt viens no nelietīgajiem spiegiem, kas mēģināja nozagt
manu mūža darbu, lai pārdotu to saldumu viltotājiem?
Nē, ser.
Brīnišķīgi. Sveicināts ar atgriešanos.
Iesim, bērni.
Vai negribat zināt mūsu vārdus?
Tas nav svarīgi. Nāciet ātri. Mums ir daudz kas jāapskata.
Nometiet mēteļus, kur pagadās.
-Vonkas kungs, te gan ir silts. -Ko?
Jāuztur siltums, jo darbinieki raduši pie īpaši silta klimata.
Viņi nepanes aukstumu.
Kas pie jums strādā?
Ar laiku uzzināsi.
Vonkas kungs, mani sauc Violeta Borgarde.
-Mani tas neinteresē. -Bet vajadzētu.
Jo es dabūšu īpašo balvu.
Tu esi pašpārliecināta, un tā ir svarīga īpašība.
Mani sauc Veruka Salta. Priecājos ar jums iepazīties, ser.
Domāju, ka "veruka" ir varžacs,
kas uzmetas uz pēdas.
Esmu Augusts Glups. Man garšo jūsu šokolāde.
Es redzu. Man arī.
Negaidīju, ka mums būs tik daudz kopīga.
Tu esi Maiks Tēvē.
Esi tas velnēns, kas atkoda sistēmu.
Un tu vienkārši priecājies būt šeit.
Pārējie noteikti esat bērnu--
-Vecāki. -Jā.
Mammas un tēti.
Tēti?
Papu?
Labi, dosimies tālāk.
Vai tikai man šķiet, ka Vonkam nav pilns rublis?
Piedodiet, nesaprotu jūsu izteicienu.
-Gribi šokolādi? -Jā.
Tad vajadzēja paņemt līdzi.
-Būsim draudzenes. -Labākās draudzenes.
Šī ir svarīga telpa.
-Kā nekā šī ir šokolādes fabrika. -Kāpēc durvis ir tik maziņas?
Lai šokolādes aromāts nenāktu laukā.
Esiet uzmanīgi, mīļie bērni.
Nezaudējiet galvu.
Pārlieku nesajūsminieties.
Esat mierīgi.
Cik skaisti.
Ko?
Jā. Ļoti skaisti.
Katra upes lāse
ir karsta, izkausēta augstākās kvalitātes šokolāde.
Ūdenskritums ir vissvarīgākais.
Tajā tiek samaisīta šokolāde.
Saputota, lai kļūtu gaisīga.
Starp citu,
nevienā citā fabrikā šokolādi nemaisa ūdenskritumā, mīļie bērni.
Varu apgalvot to pavisam droši.
Cilvēki!
Šajās caurulēs
tiek iesūknēta šokolāde, ko pēc tam nogādā fabrikā.
Tūkstošiem litru stundā.
Vai jums patīk pļava? Nogaršojiet zāli.
Garšojiet droši. Tā ir tik tīkama un glīta.
Zāli var ēst?
Protams.
Šajā telpā viss ir ēdams.
Pat es esmu ēdams.
Bet to sauc par kanibālismu, mīļie bērni,
un vairums valstis to nosoda.
Jā.
Izbaudiet.
Ejiet.
Dēls.
Lūdzu.
Tēt, viņš teica: "Izbaudiet".
Kāpēc to taupi un nesāc košļāt jaunu?
Jo tad es nebūtu čempione. Būtu zaudētāja, kāds esi tu.
Tēt, skaties tur!
Kas tas ir?
Tas ir mazs cilvēciņš.
Tur, pie ūdenskrituma.
-Tur ir divi. -Vairāk nekā divi.
-No kurienes viņi nāk? -Kas viņi ir?
Vai tie ir īsti cilvēki?
Protams, ka īsti. Tie ir umpa lumpas.
-Umpa lumpas? -Atvesti no Lumpzemes.
-Tādas vietas nav. -Ko?
Esmu vidusskolas ģeogrāfijas skolotājs, un es varu apgalvot--
Tad jūs noteikti zināt, cik briesmīga valsts tā ir.
Tajā ir vien biezi džungļi,
kuros mudž no visbīstamākajiem nezvēriem visā pasaulē.
Ragdūrēji un čūskusnuķi, un nešķīstie belzējrīmas.
Es Lumpzemē meklēju jaunas garšvielas saldumiem.
Tā vietā
atradu umpa lumpas.
Tie dzīvoja namiņos kokos, lai paglābtos no baisajiem radījumiem.
Umpa lumpas ēda tikai zaļus kāpurus, kas garšoja pretīgi.
Viņi meklēja lietas,
ko piejaukt kāpuriem, lai tie garšotu labāk:
Sarkanās vaboles, bongbongkoka mizas.
Tas viss garšoja baisi,
taču kāpuri bija visriebīgākie.
Visvairāk tiem kārojās kakao pupiņas.
Paveicās, ja umpa lumpa atrada trīs četras kakao pupiņas gadā.
Bet kā viņi pēc tām alka.
Tie domāja vien par kako pupiņām.
Kakao pupiņas ir tās, no kā gatavo šokolādi, tāpēc teicu virsaitim:
Braucat uz manu fabriku.
Varēsiet iegūt tik kakao pupiņas, cik vien vēlaties.
Pat maksāšu jūsu algu kakao pupiņās, ja vēlaties!
Viņi ir lieliski darbinieki.
Taču brīdinu, ka tie ir palaidnīgi.
Vienmēr joko.
August, bērniņ, nedari tā!
Mazais puika!
Šokolādi nedrīkst aiztikt cilvēki.
Viņš noslīks.
Viņš neprot peldēt.
Glābiet viņu!
August! Nē!
August!
August, uzmanies!
Aiziet.
Izsauciet glābējus!
Brīnums, ka caurule gana resna.
Tā nav. Viņš kustas lēnāk.
Viņš iesprūdīs.
Jau iesprūda.
Nosprostoja visu cauruli.
Skatieties. Umpa lumpas.
Atkāpieties, mazie dīvaiņi!
Ko viņi dara?
Viņi nodziedās dziesmu. Šis ir īpašs gadījums.
Tiem mēnešiem nav bijuši jauni klausītāji.
Augusts Glups, Augusts Glups.
Resns, rijīgs viņš un strups.
Augusts Glups, tik nekrietnais. Alkatīgais, neattapīgais.
Nudien ir pienācis laiks
pa cauruli to projām laist.
Dārgie bērni, nebīstieties!
Ar Augustu nekas ļauns nenotiks.
Kaut tomēr mums jāatzīst,
ka viegli viņu nebūs atpazīt.
Lēnām griežas riteņi,
klab un maļas zobrati.
Vārīsim to minūti,
lai būtu gana droši.
Ka viss ir labi pagājis.
Un brīnums ir te noticis.
Šis alkatis un nieka uts.
Tiek visur mīlēts nu.
Jo kam gan var būt zobs.
Uz gardu krējumkonfekti.
Bravo! Malači!
Vai viņi nav brīnišķīgi un apburoši?
-Izskatījās iestudēts. -It kā tie zināja, ka tā notiks.
Muļķības.
Kur ir mans dēls? Uz kurieni ved tā caurule?
Caurule iet tieši uz telpu,
kurā tiek ražotas visgardākās
zemeņu konfektes šokolādē.
Tad viņš būs kā zemeņu konfekte šokolādē!
Viņu pārdos visā pasaulē uz svara?
Nē. Es to nepieļautu. Garša būtu briesmīga.
Vai varat iedomāties Augusta konfektes šokolādē?
Neviens tās nepirktu.
Aizved Glupa kundzi uz krējuma konfekšu telpu, labi?
Palīdzi viņai atrast dēlu.
Paņem garu nūju un baksti šokolādes maisītājā.
Vonkas kungs?
Kā varēja būt dziesma par Augustu, ja....
Improvizācija ir ierasts paņēmiens. Jebkurš tā var.
Mazo meitēn, pasaki kaut ko.
-Jebko. -Košļene.
Košļene ir pretīga, tā, ko Vonka nicina.
Redzi? Improvizācija.
Tas nav tas pats.
Tev nevajadzētu murmināt.
Jo es nesaprotu neko, ko tu saki.
Turpinām ekskursiju.
-Vai umpa lumpas tiešām tikai joko? -Protams.
Ar puiku viss būs labi.
Kas te ir tik smieklīgs?
Tas laikam no kakao pupiņām.
Vai zinājāt, ka šokolāde
veicina endorfīnu veidošanos? Tie liek cilvēkam just mīlas laimi.
Ko jūs sakāt....
Visi uz klāja.
Aiziet!
Lūdzu.
Nogaršo. Tas tev nāks par labu. Izskaties, ka neesi ēdis.
-Garšo lieliski. -Jo tā samaisīta ūdenskritumā.
Ūdenskritums ir vissvarīgākais.
Samaisa šokolādi, uzputo to, padara vieglu un gaisīgu.
-Nevienā citā fabrikā-- -Jūs jau to teicāt.
-Jūs visi esat diezgan īsi. -Mēs esam bērni.
Tas nav attaisnojums. Es nekad nebiju tik īss, cik jūs.
-Kādreiz bijāt. -Nebiju gan. Zini, kāpēc?
Jo atceros, ka valkāju cepuri.
Ar īsajām roķelēm tu nekad to nevarētu aizsniegt.
Vai atceraties, kā bija, kad bijāt bērns?
Atceros gan.
Vai atceros?
Patiesībā Villijs Vonka jau gadiem nebija domājis par savu bērnību.
Saldumus vai izjokosim!
Kas mums te atnākuši?
Rūtija, Veronika, Terenss.
Kas ir zem palaga?
Mazais Villijs Vonka.
Villijs Vonka bija pilsētas slavenākā zobārsta
Vilbēra Vonkas dēls.
Dr. VILBĒRS VONKA ZOBĀRSTS
Tātad...
paskatīsimies, ko kaitīgu esi savācis šogad.
Īriss.
Tas iesprūst breketēs.
Sūkajāmās konfektes.
Tās vajadzētu dēvēt par "zobu caurumiem uz kociņa".
Tad mums ir visa šī....
Visa šī...
šokolāde.
Pagājušonedēļ lasīju kādā nozīmīgā medicīnas žurnālā,
ka citiem bērniem ir alerģija no šokolādes.
Tiem niez deguni.
Varbūt man nav alerģijas.
Varētu gabaliņu pamēģināt.
Tiešām?
Kāpēc riskēt?
Vonkas kungs?
-Dodamies tunelī. -Ak, jā.
Pilnā gaitā uz priekšu!
-Kā viņi redz, kur dodas? -Viņi neredz.
Tiem nav ne jausmas, kurp tie brauc.
Ieslēdziet gaismas!
Uzmanību, cilvēki.
Mēs braucam garām svarīgām telpām.
BIEZAIS KRĒMS
KAFIJAS KRĒMS
MATU KRĒMS
Kur tiek izmantots matu krēms?
Mitruma saglabāšanā.
-Putukrējums. -Tieši tā.
Tas nav loģiski.
Tavai zināšanai, mazo meitēn,
īstu putukrējumu jāputo ar pātagām.
Visi to zina.
ŽELEJKONFEKTES
Apturiet laivu! Gribu jums ko parādīt.
IZGUDROJUMU TELPA
Šī ir svarīgākā telpa visā fabrikā.
Visu varat apskatīt, bet neko neaiztieciet ar rokām.
Ejiet.
Vonkas kungs, kas tas ir?
Parādīšu.
Paldies.
Tās ir mūžīgās stiklenes.
Domātas bērniem, kuriem ir maza kabatas nauda.
Var to sūkāt visu gadu, bet mazāka tā nekļūs.
-Vai nav jauki? -Tā ir kā košļene.
Nē. Košļeni košļā.
Ja mēģinātu košļāt šo karameli,
tu nolauztu visus savus mazos zobeļus.
Bet tās garšo pasakaini.
Šis ir matu īriss.
Ja apēdīsiet vienu no tiem,
pēc pusstundas
jums izaugs jauni mati.
Arī ūsas un bārda.
-Kurš gan gribētu bārdu?
Piemēram, bītņiki. Folkmūziķi, motociklisti.
Visi modīgie, spicie un kaifīgie tipiņi.
Tas ir forši, čalīt. Tev pielec?
Vai apjēdz, ko saku? Zinu, ka apjēdz.
Sit saujā, brāl!
Diemžēl maisījums vēl nav gatavs.
Viens umpa lumpa to vakar nogaršoja un....
Kā šodien jūties?
Tu izskaties lieliski.
Skatieties.
Tas ir viss?
Vai tu vispār zini, kas "tas" ir?
-Tā ir košļene. -Jā.
Tā ir vissensacionālākā košļājamā gumija pasaulē.
Vai zināt, kāpēc?
Jo tā ietver maltīti ar trīs ēdieniem.
Kādēļ, lai kāds tādu gribētu?
Virtuves nebūs vairāk nepieciešamas, un gatavošana arī nē.
Tikai viena Vonkas maģiskās košļājamās gumijas plāksnīta
un vairs nekādu brokastu, pusdienu un vakariņu.
Šī plāksnīte garšo pēc tomātu zupas, cepeša un melleņu pīrāga.
Izklausās vareni.
-Izklausās jocīgi. -Izklausās, ka man tā patiks.
Labāk nekošļā to. Vēl jāveic dažas--
Esmu pasaules rekordiste košļāšanā. Nebaidos ne nieka.
-Kā garšo, mīļā? -Lieliski!
Tomātu zupa. Sajūta tāda, it kā to ēstu!
Ja, spļauj to ārā.
-Jaunkundz, tev labāk-- -Garša mainās.
Liellopgaļas cepetis ar ceptiem kartupeļiem.
-Ar kraukšķīgu miziņu un sviestu. -Turpini košļāt.
Mana meita būs pirmā, kas izbauda košļājamās gumijas maltīti.
Jā, bet esmu tikai nedaudz noraizējies par--
Melleņu pīrāgs ar saldējumu!
-Par šo. -Kas vainas viņas degunam?
Tas kļūst zils.
Tavs deguns kļuvis purpursarkans.
Ko tu ar to domā?
Violeta, tu kļūsti violeta.
-Kas notiek? -Brīdināju, ka tā nav īsti pabeigta.
Saldā ēdiena laikā tā kļūst dīvaina.
Melleņu pīrāgs ir pie vainas.
Ārkārtīgi atvainojos.
Māt? Kas ar mani notiek?
Viņa uzblīst!
Kā mellene.
Izmēģināju to uz 20 umpa lumpām, un visi kļuva par mellenēm.
Dīvaini.
Man nevar būt meita, kas izskatās pēc mellenes.
Kā, lai viņa piedalās sacensībās?
Varat pieteikt viņu ražas svētkiem.
Jā, jā.
Jā.
Klausieties vērīgi,
šis stāsts par Violetu - meiteni jaunu.
Šī jaukā meitene neredz neko ļaunu.
Košļāt, košļāt, košļāt.
Visu dienu košļāt, košļāt.
Jā.
Tā visu dienu košļāt māk,
līdz mutes muskuļi lieli nāk.
Un no viņas sejas milzīgais zods rēgojas
kā tāda vijole.
Visu dienu košļāt, košļāt.
Gadiem ilgi viņa košļā.
Žokļi stipri viņu rotā.
Un ar vienu milzīgu kodienu,
tā pārkož savu mēli uz pusi.
Un tā centāmies ar savu gvardi
glābt Violetu Borgardi.
Visu dienu košļāt, košļāt.
Košļāt, košļāt, košļāt, košļāt.
Visu dienu košļāt, košļāt.
Vonkas kungs!
Ieripini Borgardes jaunkundzi laivā
un aizved viņu uz sulas spiešanas telpu.
Uz sulas spiešanas telpu? Ko ar viņu tur darīs?
Izspiedīs viņu.
Kā tādu mazu pumpu.
Mums nekavējoties jāizspiež visa sula no viņas.
Māt, palīdzi man!
Lūdzu!
Aiziet!
Pasteigsimies.
Ar kājām būs jāiet divreiz ātrāk, lai visu paspētu.
Vēl pārāk daudz kas jāapskata.
-Vonkas kungs? -Jā?
Kāpēc izlēmāt ievest šeit cilvēkus?
Lai tie redzētu fabriku.
Kāpēc tieši tagad? Kāpēc tikai piecus?
Kas tā par īpašo balvu, un kurš to iegūs?
Vislabākā balva ir pārsteigums.
Vai Violeta paliks par melleni?
Nē. Varbūt. Nezinu.
Tā notiek, ja košļā gumiju visu dienu. Pretīgi.
Ja tik ļoti ienīstat košļeni, kāpēc to ražojat?
Vēlreiz saku, lai nemurmini. Tas mani sāk nomākt.
Vai atceraties pirmo konfekti, ko nogaršojāt?
Nē.
Patiesībā Villijs Vonka atcerējās pirmo nogaršoto konfekti.
Riekstu garša. Patīkama pēcgarša.
Atvainojiet, iegrimu atmiņās.
Skaidrs.
Vai bieži tā notiek?
Aizvien biežāk.
Šodien.
RIEKSTU ŠĶIROTAVA
Par šo telpu es zinu visu.
Redziet, Vonkas kungs, arī es esmu riekstu biznesā.
Vai arī jūs šķirošanā izmantojat Havermax 4000?
Nē.
Jūs nudien esat jocīgs.
-Vāveres. -Jā, vāveres.
Tās ir īpaši apmācītas lobīt riekstus.
Kāpēc izmantojat vāveres, nevis umpa lumpas?
Tikai vāveres prot izlobīt veselus valriekstus.
Redzat, kā tās pārbauda, vai rieksts nav bojāts?
Skatieties!
Tai laikam gadījies bojāts rieksts.
Tēt, es gribu vāveri.
Dabū vienu no tām vāverēm. Gribu tādu.
Veruka, mīļā, tev jau ir daudzi lieliski mājdzīvnieki.
Man ir tikai ponijs, divi suņi, četri kaķi, seši truši,
trīs papagaiļi, trīs kanārijputniņi, bruņurupucis
un stulbs kāmis. Es gribu vāveri!
Labi, mīļā.
Tētuks uzdāvinās tev vāveri, cik drīz vien iespējams.
Negribu jebkuru katru vāveri, gribu apmācītu.
Labi.
Vonkas kungs, cik daudz prasāt par vienu no šīm vāverēm?
Nosauciet cenu.
Tās netiek pārdotas. Viņai tādu nedabūt.
Tēt!
Piedod, mīļā.
Vonkas kungs rīkojas aplami.
Ja nedabūsi man vāveri, es pati to paņemšu.
Veruka!
Mazo meitenīt?
Veruka, nāc atpakaļ.
Veruka!
Mazo meitenīt?
Neaiztiec tās vāveres riekstus!
Tas padarīs viņu traku.
Es ņemšu tevi.
Veruka!
Nē!
Veruka!
Atradīsim atslēgu.
Nē. Nav īstā.
-Tēt! -Veruka!
Nē. Nav īstā.
Te tā ir.
Tomēr nav.
Tēt, saki, lai tās izbeidz!
Ko tās dara?
Pārbauda, vai viņa nav bojāts rieksts.
Ak, dieniņ. Šķiet, ka viņa ir bojāts rieksts.
Veruka!
Tēt!
Kur viņu ved?
Tur, kur nonāk visi bojātie rieksti. Atkritumu šahtā.
Kurp ved tā šahta?
Uz dedzinātavu.
Neuztraucieties. Mēs to iedarbinām tikai otrdienās.
Šodien ir otrdiena.
Vienmēr pastāv cerība, ka tā nav iekurināta.
Varbūt viņa ir iesprūdusi šahtā tieši virs izejas.
Ja tā ir noticis, jums tikai jāizvelk viņa ārā.
Labi?
Veruka Salta, mazā nešpetne,
atkritumu šahtā iemestā meitene.
Ak, lejup krītot,
nokļūs tā raibā draugu pulciņā.
Nokļūs tā raibā draugu pulciņā.
Tā satiks zivs galvu,
kas šorīt tika nogriezta ātei.
Austeri no austerzupas,
nesagremojamu karbonādi.
Visas citas lietas,
kurām piemīt netīkamas smakas.
Netīkamas smakas.
Šie par Verukas draugiem kļūs,
kad viņa turp lejā pa cauruli šļūks.
Tie ir Verukas jaunie draugi.
Tomēr kas gan izlutināja to?
Deva skuķēnam visu ko?
Kas pārvērta viņu bērnā nejaukā?
Kas grēkāzis būs galu galā?
Kurš izdarīja to?
To paveikuši, cik skumji tas,
ir pašas māte, tēvs jo labs.
Tiešām? Labi gan.
Man tikko paziņoja, ka dedzinātava nedarbojas.
Trīs nedēļu veci atkritumi mīkstinās kritienu.
Tās ir labas ziņas.
Jā.
Dosimies tālāk.
Kā gan es ātrāk neiedomājos?
Ar liftu pa fabriku ir braukāt visērtāk.
Te nevar būt tik daudz stāvu.
Kā tu zini, gudriniek?
Šis nav ierastais lifts, kas braukā uz augšu un uz leju.
Tas var braukt sāniski un slīpeniski.
Un visādi citādi.
Tikai jānospiež poga un aiziet.
Skatieties!
Dāmas un kungi, laipni lūgti Krējumkonfekšu kalnā.
Šo labprāt neapspriestu.
Šī ir leļļu slimnīca un apdegumu centrs.
Tā ir nesen atvērta.
Administrācijas biroji.
Sveika, Dorisa!
Kāpēc viss šeit ir tik bezmērķīgs?
Konfektēm nav jābūt mērķim.
Tāpēc tās ir konfektes.
Cik stulbi.
Konfektes ir laika izšķiešana.
Mans dēls nebūs šokolādes ražotājs.
Tad es aizbēgšu no mājām.
Uz Šveici. Bavāriju.
Pasaules konfekšu galvaspilsētām.
Uz priekšu.
Bet es šeit nebūšu, kad atgriezīsies.
Atvaino, dēls.
Darbalaiks šodien beidzies.
PASAULES KAROGI
Es gribu izvēlēties telpu.
Uz priekšu.
TELEVĪZIJAS TELPA
Nāciet te.
Uzlieciet brilles un nenoņemiet tās, lai ko jūs darītu.
Gaisma var izdedzināt jūsu acu ābolus.
Un mēs noteikti to nevēlamies.
Šī ir testēšanas telpa vienam no maniem jaunākajiem izgudrojumiem:
televīzijas šokolāde.
Kādu dienu es nodomāju:
ja televīzija var sadalīt attēlu
miljons sīkās daļiņās un noraidīt to pa gaisu,
un otrā galā atkal iegūt attēlu,
kāpēc tā nevarētu darīt arī ar šokolādi?
Kāpēc, lai es nevarētu nosūtīt īstu šokolādes tāfelīti
ar televīzijas palīdzību tā, lai tā būtu gatava ēšanai?
Es par to nerunāšu.
Izklausās neiespējami.
Tas ir neiespējami.
Tu neko nesaproti par zinātni.
Pirmkārt, viļņi un daļiņas ir dažādas parādības. Muļķim skaidrs!
Otrkārt, lai pārvērstu enerģiju matērijā,
vajag deviņu atombumbu spēku.
Murminātājs!
Nopietni, es nevaru saprast ne vārda, ko saki.
Labiņi.
Sūtīšu šokolādes tāfelīti no viena telpas gala
uz otru, izmantojot televīziju.
Atnesiet šokolādi.
Tai jābūt ļoti lielai, jo televizorā
normāla izmēra cilvēks izskatās mazītiņš.
Tas pats pamatprincips.
Tā ir pazudusi!
Ko es teicu! Šokolāde traucas jums virs galvām,
sadalījusies miljons mazās daļiņās.
Nāciet šeit. Ātrāk, ātrāk!
Vērojiet ekrānu.
Tūlīt parādīsies.
Skatieties.
-Paņem to. -Tā ir tikai attēls ekrānā.
Bailulis.
Paņemt tu.
Nebaidies. Paņem to.
Droši.
Velna milti.
Pagaršo. Nebaidies.
Garšīga. Tā ir tā pati tāfelīte.
Tikai ceļā kļuvusi daudz mazāka.
Garšo lieliski.
Tas ir brīnums.
Iedomājieties, ka sēžat mājās un skatāties televīziju,
un pēkšņi sākas reklāma, kurā teikts:
"Vonkas šokolāde ir labākā pasaulē.
Ja neticat, pagaršojiet pats."
Un jūs varat pastiepties un to paņemt.
Vai nav vareni?
Vai varat nosūtīt arī citas lietas?
Piemēram, brokastu pārslas?
Vai zināt no kā tiek gatavotas brokastu pārslas?
No zīmuļu skaidām zīmuļu asinātājos.
Bet vai varētu to nosūtīt, ja gribētu?
-Protams, ka varētu. -Un cilvēkus?
Kāpēc, lai sūtītu cilvēku? Viņi nav pārāk garšīgi.
Vai saprotat, ko esat izgudrojis? Tas ir teleports!
Tas ir nozīmīgākais izgudrojums pasaules vēsturē.
Un viss, par ko jūs domājat, ir šokolāde.
Nomierinies, Maik.
Vonkas kungs zina, ko dara.
Nē, viņš nezina.
Domājat, ka viņš ir ģēnijs, bet viņš ir idiots!
Es gan neesmu.
Mazais puika!
Nespied manu pogu.
Viņš pazuda.
Ejam pie televizora, apskatīsimies.
Ceru, ka viņš šeit nokļūs vienā gabalā.
Ko jūs ar to domājat?
Dažreiz tikai puse no mazajām daļiņām tiek līdz šejienei.
Ja vajadzētu izvēlēties pusi no dēla, kuru jūs ņemtu?
Kas tas par jautājumu?
Nav ko dusmoties. Vienkāršs jautājums.
Pārbaudi visus kanālus. Sāku uztraukties.
-Tur viņš ir. -Maik!
Vissvarīgākais,
ko mēs zinām.
Ir svarīgi, to zinām mēs. Un katrs par bērniem to pateikt spēs.
Tiem televizoru nerādīt.
Vislabāk to stulbo kasti neuzstādīt!
Tiem televizoru nerādīt. Tiem televizoru nerādīt.
Jo domas neveicina tas.
Un iztēli tas nobendē.
Prāts paliek dīks,
bērns - muļķis garlaicīgs.
Garlaicīgs, garlaicīgs.
Tas pasakas vairs nesaprot.
Pasakas, pasakas.
Tam atmiekšķējas smadzenes.
Spējas domāt nozūd drīz.
Tas nespēj domāt, skatās vien.
Un mazais Maiks Tēvē, ak Dievs.
Par to mums ļoti žēl nudien.
Žēl nudien.
Ka jāgaida mums ir arvien.
Jāgaida mums ir arvien.
Jāgaida mums ir arvien, Jāgaida mums ir arvien.
Par to mums ļoti žēl nudien.
Ka jāgaida mums ir arvien.
Vai atdabūsim viņu,
vai - nekā,
pats vainīgs viņš pie tā.
Kāds grābiet viņu ciet.
Palīdziet man!
Paldies, Dievam, viņam viss kārtībā.
Viss kārtībā? Par ko jūs runājat?
-Nosūtiet mani atpakaļ.
Atpakaļceļa nav.
Tā ir televīzija, nevis telefons. Tas nav gluži tas pats.
Ko jūs iesakāt darīt lietas labā?
Nezinu.
Jauni puikas ātri stiepjas. VIņš brangi izaugs.
-Ieliksim viņu īrisa staipmašīnā. -Staipmašīnā?
Tas bija mans priekšlikums.
Cik viņš būs tieviņš.
Jā.
Uz stiepjmašīnu.
Aizved Tēvē kungu un viņa
mazo puiku uz stiepjmašīnu, labi?
Izstiepiet viņu.
Turpinām ekskursiju.
Vēl tik daudz ir ko redzēt.
Cik daudz bērnu vēl atlikuši?
Vonkas kungs, Čārlijs ir vienīgais.
Tu esi vienīgais?
Jā.
Kas notika ar pārējiem?
Ak, mīļais puika, tas nozīmē, ka esi uzvarētājs!
Nudien, tevi apsveicu!
Ļoti priecājos.
Jau no paša sākuma zināju, ka tas būsi tu. Malacis.
Nedrīkstam kavēties ne mirkli.
Šodien vēl milzum daudz darāmā.
Par laimi mūsu rīcībā ir stikla lifts, lai--
Lai viss notiktu ātrāk.
Nāciet.
AUGŠUP UN LAUKĀ
"Augšup un laukā?" Kas tā par telpu?
Turies.
Apžēliņ.
Jāpalielina ātrums, ja gribam izsisties cauri.
Izsisties cauri kam?
Gadiem esmu ilgojies nospiest to pogu.
Aiziet. Augšup un laukā!
-Vai tiešām domājat--? -Jā, tieši tā.
Bet lifts ir no stikla.
Tas sašķīdīs miljons drumstalās.
August, lūdzu, neēd savus pirkstus.
Bet es garšoju tik labi.
Skaties, māt! Tagad esmu daudz lokanāka.
Jā, bet tu esi zilā krāsā.
Tēt, es arī gribu stikla liftu.
Veruka, šodien dabūsi tikai vannu, neko citu!
Bet es gribu!
Kur tu dzīvo?
Tur tajā mazajā namiņā.
Cikos viņi varētu būt atpakaļ?
Grūti teikt, dārgā.
Domāju, ka kāds ir pie durvīm.
Sveika, mammu!
Mammu, tēti, mēs esam atpakaļ!
-Čārlij!
Ak, dieniņ.
Šis ir Villijs Vonka. Viņš atveda mūs mājās.
To es redzu.
Jūs droši vien esat puikas--
-Vecāki? -Jā. Tie.
Viņš saka, ka Čārlijs ir ko laimējis.
Tas nav parasts "kaut kas".
Tas ir labākais "kaut kas" pasaulē.
Es atdošu šim puikam savu fabriku.
Jūs laikam jokojat.
Nē, runāju nopietni.
Kad atkal pēc pusgada biju pie friziera,
piedzīvoju atklāsmi.
Savā sirmajā matiņā
redzēju visu sava mūža darbu,
savu fabriku, mīļos umpa lumpas.
Kas par tiem gādās, kad manis vairs nebūs?
Tajā brīdī sapratu:
man jāatrod mantinieks.
Un man izdevās, Čārlij.
Tas esi tu.
Tāpēc jūs izsūtījāt zelta biļetes.
Kas ir umpa lumpas?
Es uzaicināju piecus bērnus uz fabriku,
un tas, kurš būtu vismazāk samaitātais, būtu uzvarētājs.
Tas esi tu, Čārlij.
Ko saki?
Vai esi gatavs doties prom no mājām un nākt dzīvot fabrikā?
Protams.
Manu ģimene taču arī var nākt?
Mīļo puisīt, protams, ka nevar.
Nevar vadīt šokolādes fabriku,
ja tev uz kakla ir visa ģimene. Neņemiet ļaunā.
Protams, muļļa.
Šokolādes ražotājam jābūt brīvam un vienam.
Jāīsteno sapņi, nedomājot par sekām.
Paskatieties uz mani.
Man nebija ģimenes, tāpēc guvu milzu panākumus.
Ja došos ar jums uz fabriku, tad vairs neredzēšu ģimeni?
Jā. Uzskati to par ieguvumu.
Tad es neiešu.
Ne par ko neatteikšos no savas ģimenes.
Pat ne visas pasaules šokolādes dēļ.
Skaidrs.
Dīvaini.
Fabrikā bez šokolādes ir arī citas konfektes.
Atvainojiet, Vonkas kungs. Es palikšu šeit.
Ak.
Tas gan ir...
negaidīti...
un jokaini.
Tādā gadījumā es--
Visu labu.
Esi pārliecināts, ka nepārdomāsi?
Jā.
Labi. Atā.
Tagad viss būs daudz labāk!
Un šoreiz vecmāmiņa Džordžīna zināja, ko runā.
Nākamajā rītā Čārlijs palīdzēja vecākiem salabot caurumu jumtā.
Vectēvs Džo negulēja visu dienu.
Viņš nemaz nejutās noguris.
Čārlija tēvs dabūja labāku darbu zobu pastas fabrikā,
labojot iekārtu, kas aizvietoja viņu.
Baketu ģimenei nekad nebija klājies labāk.
To gan nevarēja teikt par Villiju Vonku.
Nevaru saprast.
Vienīgā lieta, par ko esmu bijis drošs, ir konfektes.
Bet tagad it nemaz neesmu drošs.
Nezinu, kuras garšas pagatavot, kuras idejas īstenot.
Visu laiku māc šaubas, kas ir neprāts.
Vienmēr esmu gatavojis konfektes pēc sajūtām, un es--
Tā ir atbilde, vai ne?
Taisu konfektes pēc sajūtām. Ja jūtos slikti - konfektes arī ir sliktas.
Tu esi ļoti prasmīgs.
Žēl to šokolādes ražotāju Vendelu, Volteru.
Vonkam neveicas
-Villiju Vonku. -Jā, to pašu.
Avīzē rakstīts, ka viņa jaunās konfektes neviens nepērk.
Varbūt tas nelga to ir pelnījis.
-Jā. -Vai tiešām?
Esi viņu saticis?
Jā.
No sākuma domāju, ka viņš ir jauks, bet beigās izrādījās, ka tā nav.
Viņam ir arī jokaina frizūra.
Nav gan!
-Kāpēc esat šeit? -Nejūtos īpaši labi.
Kas tev palīdz uzlabot omu, kad nejūties labi?
Mana ģimene.
Kāpēc tev nepatīk mana ģimene?
Runa nav tikai par tavu ģimeni. Pati ideja par--
Viņi vienmēr norāda, ko drīkst un ko nedrīkst darīt,
un tas nepalīdz radošai atmosfērai.
Parasti viņi cenšas pasargāt aiz mīlestības.
Ja neticat man, pajautājiet.
Kam? Savam tēvam?
Nemūžam.
Vismaz viens pats es nevaicātu.
Vai vēlaties, lai eju jums līdzi?
Cik laba doma. Jā!
Un vai zini? Man ir transports--
Uzmanīgāk jāizvēlas vieta, kur to atstāt.
Laikam esam pie nepareizās mājas.
Dr. VILBĒRS VONKA ZOBĀRSTS
Vai esat pierakstījušies?
Nē, bet viņam jau sen bija laiks.
Atveriet.
Apskatīsimies, kādi ir bojājumi.
Pasaulē lielākās fabrikas atvēršana.
Vonka atver konfekšu veikalu pilsētas centrā.
Vonka veicina ekonomisko izaugsmi.
FABRIKA ATVĒRTA
Apžēliņ.
Nekad neesmu redzējis tādus dzerokļus kopš....
Kopš....
Villij?
Sveiks, tēt.
Pagājuši tik daudz gadi,
bet tu neesi lietojis zobu diegu.
Ne reizi.
Todien Villijs Vonka vēlreiz izteica piedāvājumu Čārlijam,
kurš to pieņēma ar vienu nosacījumu.
Piedodiet, ka kavējam. Aizrāvāmies ar jaunām idejām.
Man likās, ka dzirdu pērkonu.
-Paliksi uz vakariņām, Villij? -Jā, labprāt.
Pielikšu vēl vienu šķīvi.
Tu smaržo kā zemesrieksti.
-Dievinu zemesriesktus. -Paldies.
Jūs smaržojat kā
veci cilvēki un ziepes.
Man patīk.
Noņem elkoņus no galda, Čārlij.
Ko teiksi par aveņu karameļu pūķiem?
Ar lakricu auklas vietā.
-Zēni, par darbu pie galda nerunājam. -Piedod, mammu.
Manuprāt, esi uz pareizā ceļa, Čārlij.
Beigās Čārlijs balvā ieguva šokolādes fabriku.
Bet Villijs Vonka ieguva, ko vēl labāku:
ģimeni.
Viena lieta bija pavisam skaidra:
dzīve vēl nekad nebija bijusi tik salda.