Tidigare i Stargate Atlantis
Mj Sheppard?! Mj Sheppard, vilka är alla de här?
Jag är Teyla Emmagan, dotter av Tughan.
Om Gengångarna aldrig rört Er värld, borde ni återvända dit.
Det skulle vi vilja, men det kan vi inte.
Jag ser inte att en livsform som det här, någonsin dör av ålder, som vi gör.
Ni har inkräktat på våra fodermarker.
Du vet inte vad du precis har gjort.
Det är Mj Shepards ID-signatur.
De har bara varit ute några timmar.
- Atlantis. Det här är Sheppard. vi kommer in i nödläge.
Öppna iris.
Stäng iris
McKay!
Sjukvårdare till Portalrummet!
Jag har puls.
Hur mår du?
... gag gan inne plata
Du kan inte prata heller.
ad äne
Din kropp utsattes för en överbelastning av sinnes och motoriska systemet.
ad?
Du fick ett skott av Gengångarnas bedövare mitt i ansiktet.
Det är verkligen ganska fascinera egentligen;
Gengångarnas vapen hindrar nervcellers signaler, vilka möjliggör det nödvändiga
ad?
Förlamningen är bara tillfällig. Var inte orolig, Rodney.
Du är på benen snart.
Förbaskat bra att Gengångarnas vapen är gjorda för att oskadliggöra,
annars skulle han vara död.
ad?
Major? Kan jag få prata med dig?
Allo? Allloooo?!
Han kommer att bli bra.
Jag har hört... Jag vill veta vad som hände där ute.
Som vanligt...
Vilket innebär att det är femte gången ditt team stöter på Gengångare
av... Hur många uppdrag?
Nio.
Så... Troligtvis inte en slump.
Jag tycker att det är ganska uppenbart nu. Vi har en spion i Atlantis.
Svensk text: Lars Alatalo
Kan du vara så snäll och inte göra det där här?
Min fot är fortfarande känslolös, om du ursäktar...
Din mun verkar i alla fall fungera igen.
Ojey, låt oss starta.
Borde vi inte vänta på Teyla?
Teyla är inte inbjuden.
Hon är en medlem av mitt team.
Hon är också en Athosian.
Och?
Om vi har blivit infiltrerad, och alla indikationer visar att vi har det...
Det är nästan säkert att en av dem är ansvarig.
Vi pratar om Teyla...
Jag gillar det inte heller major.
Bra. Hämta hit henne då.
Men säkerheten av den här basen och dess personal, är min främsta angelägenhet.
Precis som det borde vara ditt.
Gengångarna har dykt upp på de senaste 5 av 9 planeter ditt team besökt.
Och med det faktum att två av dessa planeter var obebodda.
Vi kan anta att de varnats för ert uppdrag av någon här på basen.
Om någon på den här basen har kommunicerat med Gengångarna...
Varför har inte Atlantis attackerats?
Han har en poäng där.
Vi kanske bara skall sluta använda Stjärnportalen för alltid.
- Vi kan inte göra det. - Varför inte det?
Därför vi behöver ZPM för att el-försörja det här stället.
Det verkar fungera bra just nu.
När Gengångarna dyker upp, och det gör de, hur skall vi försvara oss?
Eller för den delen, hur kommer vi tillbaka till Jorden?
Det här är enda Stjärnportalen i Pegasos stjärnsystem som kan nå Jorden.
Och om vi kommer till det, använder vi självförstörelsen
innan Gengångarna tar staden.
Slutsats: Vi behöver kunna använda Stjärnportalen.
Då måste vi ta reda på vem som är skyldig, så snart som möjligt.
Jag föreslår vi börjar med att begränsa all icke-personal till södra sidan.
Skojar du?
Det är det minsta vi borde göra. Om överste Sumner var här...
Det är han inte.
Det är jag.
Ja, major.
Vi ska inte börja behandla någon som fångar.
Nåväl, det är bra.
Med det sagt:
Åtgärder borde vidtas för att skydda de mer känsliga områden av inrättningen.
Det är rimligt.
Jag rekommenderar att förbjudna zoner börjar med Stjärnportaluppdrag,
laboratorium, generation och Portalrummet.
Jag skulle vilja träffa alla Athosianer på basen.
Jag menar, de har varit här tre månader...
Jag känner bara en handfull vid namn,
Jag kan börja intervjua så snart vi är klar här...
Och under tiden: All portalresande är avstänga tills vidare.
Ledsen frun. Du får inte komma fram här.
Jag är på väg att träffa Dr Weir.
Det är förbjudet område.
Sedan när då?
Jag tror det skett något sorts missförstånd...
Jag kände inte till att det kallats till möte...
Låt oss gå en runda.
Vad är det som händer?
Det kan finnas en säkerhetsläcka i Atlantis.
Är du säker?
Inte helt säker, men ganska säker.
Det betyder att vi kommer att vidta tillfälliga försiktighetsåtgärder.
Som?
Som... avstängda portalresor.
Skärpt säkerhet... Lära känna ert folk bättre
Missänker ni en Athosian?
Dr Weir vill träffa dem. Det är allt. Inget personligt.
Jag menar, i meningen att hon vill möta dem personligen.
Är du medveten om skräcken, generationer av mitt folk
har mött av Gengångarnas hand?
Och ända ifrågasätter du deras lojalitet?
Kom igen Teyla. Det är inte rättvist.
Du har folk som springer omkring i Atlantis som hon aldrig ens mött.
Jag känner varenda en av dem. Jag skulle sätta mitt liv på deras oskuld.
Ok, kanske har du märkt att varje gång vi kliver igenom Stjärnportalen,
dyker elakingar upp och försöker döda oss?
Jag börjar bli lite less på det. Vad tycker du?
Det betyder inte att...
Vänta nu. Allt vi vill är lite samarbete. Det är allt.
Det skall du få.
Halling.
Hur mår Jintu?
Bra, för en pojke i husarrest.
Jag är ledsen. Det är bara en temporär, men en nödvändig försiktighetsåtgärd.
Det är vad jag hört.
Då förutsätter jag att du vet varför jag arrangera dessa möten?
Av samma orsak som mitt folk inte längre kan resa eller
gå in i vissa delar av staden. Ni litar inte längre på oss.
Ärligt talat, Halling. Vi vet inte vem vi kan lita på.
Information beträffande några utomvärldsresor
har uppenbart hamnat hos Gengångarna.
Uppenbart?
De kan ligga och vänta i varje hörn av detta stjärnsystem.
De spårar våra rörelser, och vi måste ta reda på hur.
Er hjälp skulle uppskattas enormt.
Så gärna. Hur kan vi hjälpa till?
Tack så mycket.
Sedan du kom till Atlantis, har du åkt med på tre portalresor?
Ja, jag har agerat guide åt serg Stackhouses rekgrupp,
hjälpt till med att upprätta förbindelser mellan ert folk
och några av våra tidigare handelspartners.
Stackhouse rapporterade att han tappade bort dig
några gånger under utflykterna.
Jag tog mig tid att besöka några nära vänner.
Intressant. Två av dina tre besök skedde ca en dag innan Gengångare attackerade.
Sergeant.
- Vad är det du antyder? - Jag antyder ingenting.
Tror du att jag skulle förråda mitt eget folk? Riskera livet på min son?
Det är ingen som gör några anklagelser.
Jag håller inte med. Du har redan dragit slutsatsen att en Athosian är skyldig.
Därför det kan omöjligen vara en av våra egna.
Nej?
Vi behöver bara klarlägga några saker.
Tillåt mig. Jag förlorade min närmsta vän i
Gengångarnas attack som tvingade bort oss från vår hemvärld.
Sellena, kvinnan du talade med före mig, förlorade bägge sina föräldrar.
I själva verket, får du anstränga dig för att hitta en Athosian
som inte fick erfara en förlust av Gengångarna.
Detta är folket du anklagar.
Vi anklagar ingen.
Och jag kom hit och förväntade en intervju,
inte ett förhör.
Jag menar, jag tycker det inte är för mycket att fråga
Vad är det?
Ingenting... ingenting.
Jag står inte ut med samma måltid, dag efter dag, efter dag...
Upp med huvudet lite... Jag försöker köra en diagnos.
Förlåt.
Vi är strandsatta med begränsade resurser i ett annat stjärnsystem.
Närmsta Frasses ligger 300 miljoner ljusår bort.
Vi får väl klara oss med vad som finns...
Om det innebär att du måste äta min älsklingsrätt två dagar i rad. Än sen?
Gillar du militärmaten?
Jag vet. Det är kusligt. Sjukhusmaten också.
Enda anledningen till att jag inte gillar flygplansmaten,
är att man inte kan backa. Och min favorit...
Hallå...
Vad är det?
Det är en kod med administratörs rättighet som jag inte sett tidigare.
Vad är dess funktion?
Jag vet inte, eftersom jag inte sett den tidigare.
Jag skall kolla hänvisningarna med detta i De Gamlas databas i kontrollrummet.
Jag ska bara ta...
- Vad rörde du? - Ingenting.
- Du gjorde ju... - Nej, jag...
Jag hade ingen aning att taket kunde göra det.
Inte jag heller.
Portalrummet och omgivande sektorer har stängts av för oss.
Och vi får inte längre tillträde till sjukvårdsinrättningen utan eskort.
Vi är under konstant övervakning. Våra rörelser begränsade.
Hur länge skall vi stå ut med det här?
Det har redan varit för länge.
Jag förväntade att jag skulle omfattats av denna diskussion.
Liksom vi förväntade att du skulle ställa dig på vår sida.
De har vidtagit åtgärder för att försvara alla på den här basen.
Det innefattar alla er också.
Närvaron av förrädare åt Gengångare hotar oss alla.
Då stödjer du Dr Weirs beslut att begränsa vår rörlighet?
Halling. Vi är gäster här.
Vi har blivit mer som deras fångar. Förutom att
vi har alternativet att åka härifrån.
Vart skulle du åka?
Menar du inte "Vart skulle VI åka?"
Vi har vänner på andra världar, som gladeligen skulle ta hand om oss.
Hur länge då? Bra bytesgrannar innebär inte goda värdar.
Det finns många världar bland dessa stjärnor.
Gengångarna har vaknat. Ingen värld är säker.
Det är inte heller säker att stanna.
De kommer att fortsätta så här, tills de finner någon att skylla på.
Du vet innerst inne att ingen bland oss kan vara ansvarig för det här.
Självklart.
Då har vi inget att frukta.
Litar du på Dr Weir så mycket?
Ja, det gör jag.
- Mer än du litar på ditt eget folk? - Nej!
Jag förstår hennes förpliktelser.
Hallin.
Vi har stött på Gengångare på andra världar, så ofta och så snabbt,
att det måste finnas en orsak till sammanträffanden.
Ge dem en chans att finna det.
I samtycker inte till vissa av deras metoder.
Men jag att de till sist kommer att bevisa våran oskuld.
Atlantis är så mycket mer än skydd. Det är hopp.
Inte bara för vårat folk, utan för alla världar som opponera sig mot Gengångarna
Vi får inte överge det hoppet.
De kanske bor här, Teyla. Men de är inte De Gamla.
Det spelar ingen roll hur mycket du vill det.
Major.
Ford.
Hörde att de fick upp en sollucka över Portalrummet.
Japp.
Hörde också att du planerar att ta ett skepp på en tur.
Jag antar att det är anledningen till solluckan.
Har någon tingat plats?
Jag skall bara ta en tur runt planeten och kolla lite.
Jaha, bara kolla lite...
Då spelar det ingen roll. Det är lugnt...
Jag har viktigare saker att göra, än glida runt planeten i ett rymdskepp.
Du är som en barnunge, vet du om det?
Ja. Jag tog med något att äta under färden.
Vad då?
Vad sägs om... en kalkonsmörgås?
Då åker vi.
Skicka in nästa, tack.
Teyla.
Jag förväntade inte att du skulle komma.
Jag var förvånad över att inte få vara med på din lista.
Jag tyckte inte det var nödvändigt i ditt fall...
Tvärtom. Du borde talat med mig först.
Du har rätt. Det borde jag gjort.
Jag kan berätta allt du behöver veta om vårt folk.
Är det möjligt du inte känner dem så bra som du tror?
Jag sympatiserar med dig, Dr Weir.
Som ledare tvingas vi ofta ta svåra beslut, till fördel för vilka vi leder.
Men många av mina medborgare är inte så... förstående...
Jag vet. Men det finns inget jag kan göra åt det nu.
Folk kan betvivla mina motiv för dessa möten, allt vad de vill.
Men du och jag måste vara överens att det finns ett problem.
Jag måste göra vad jag kan, för att gå till botten med det.
Och just nu, innebär det sitta ner och prata med varenda en här.
Du skall veta att det pratas om att lämna Atlantis.
Jag hoppas att det inte kommer till det.
Inte alla förändringar är till det sämre.
Kontrollen från Jumper 3. Vi är klar för avfärd.
Jumper 3, ni är godkänd för avfärd.
Ja, det är vi.
Det känns underligt utan G-krafter.
Ja. Saknar det nästan.
Men det är klart, med den här accelerationen skulle vi vara döda nu.
Jasså?
Ja. Utan tröghetsdämpning
skulle vi utsättas för så många G, att ögonen skulle hoppa loss.
Skinnet skulle lossna från ansiktet,
vår hjärna krossas mot baksidan av kraniet
och våra inre organ skulle krossas i dessa stolar.
Vad sägs om en macka?
Kontrollen. Vi tar en låg bana runt planeten.
Vi meddelar när vi är tillbaka inom radiotäckning.
Uppfattat, Jumper 3. Lycka till.
Du vet, vi har fortfarande inte gett planeten något namn.
Jag är säker på att De gamla redan har ett namn på den.
Vad sägs om Atlantica, eller något sådant?
Jag trodde vi kommit överens att du inte skulle namnge något i fortsättningen?
Major.
Är det där...
land?
Ja. Det är det.
Undrar hur stort det är?
Stort.
Väldigt stort.
Enormt.
Definiera enormt.
39 miljoner kvadratkilometer.
Plus minus...
Det skulle innebära ungefär lika stort som...
Jag har ingen aning, men det låter enorm.
Hur lång tid skulle det ta för oss att komma dit?
25 minuter med skepp, start till landning.
Jag såg några läckra vågor vid södra platån.
Det kan vara läge för surfning i framtiden.
Vi borde skicka ett team för att skaffa jord-och vattenprover.
Han har rätt. Om marken är odlingsbar, skulle det lösa vårat matproblem.
Faktiskt tänkte jag på något annat.
Inte surfning?
Nej. Vi kan inte återuppta portalresor så länge Athosianer finns här.
Så du vill dumpa dem på fastlandet?
Det är inte som om vi ska skicka dem ut för att dö, major.
Hur tusan vet du det?
- Det såg ut som vildmark där. - För en stund sedan skulle vi surfa.
Ja, efter vi kollat efter moster och...
insekter och andra rymdvarelser.
Jag kan inte föreställa mig det vara värre än deras hemvärld.
Det kan vara brist i din förmåga att föreställa dig det.
Och hur som helst. En undersökning tala om vad vi behöver veta.
Du överväger väl inte det här seriöst?
Vi är ju anledningen att de var tvungna att lämna sin planet till att börja med.
Det här är en komplicerad situation, major.
Vad tusan betyder det?
Det betyder att jag inte kan utesluta något, just nu.
Dr Weir. Är det sant att ni funnit land på den här planeten?
Ja, det är det.
Då önskar mitt folk att få lov att utforska det.
Vill ni?
Vi är ju inte längre välkommen här.
Så är det inte.
Och det gör oss användbar så länge vi inte har tillträde till portalen.
Vi vet inte ens om det är säkert.
Vi kan avgöra det, för både oss och er.
Jag förstår inte. Hittills har ni krävt tillträde till Stjärnportalen,
och nu föreslår ni att avsiktligt avskärma er från den?
Vi kan inte åka,
och vi kan inte stanna.
Fastlandet ger oss ett tredje alternativ.
Jag förstår.
Du sa ju själv att det var en tillfällig åtgärd.
Ja, visst...
Ni har medel som försäkrar oss passagen mellan Atlantis och fastlandet,
när ni beslutar att återuppta portalresorna.
Och om vi återupptar våra uppdrag med Stjärnportalen,
och slutar att stöta på Gengångarna varje gång,
kommer det bara att bevisa att det finns en spion bland Athosianerna.
Och när ni fortsätter att stöta på Gengångare vid varje resa,
kommer det bara bevisa vår oskuld.
Har du pratat med Teyla om det här?
Teyla har gjort sitt val.
Jag förstår att du inte kommer med oss.
Dr Weir har ordnat samband mellan Atlantis och fastlandet.
Om ni någonsin behöver vår hjälp...
Tacka henne från oss.
Jag hoppas...
- Jag vill inte att någon ska tro jag... - Teyla.
Det är dags.
Lev väl.
Du med.
Jag har aldrig varit separerad från mitt folk tidigare.
Det måste vara svårt. Men du vet att du kommer att träffa dem igen.
Tvivlar du på att du någonsin återvänder till Jorden en dag?
Jag kan inte kosta på mig det tvivlet.
Du menar att du inte kan kosta på dig att visa det.
Du är fortfarande en ledare, Teyla.
Du gör det här för ditt folk och deras framtid.
De vet det.
Ivrig att kliva igenom portalen igen, major?
- Ja, det är jag. - Det är vi alla.
- Vill du att vi tar med något tillbaka? - Nej tack.
Livsmedel? Nya kläder? Porslin?
Bara er själva, i ett stycke.
Tryck in destinationen.
Var försiktig.
Några bra nyheter?
Jag kan knappt förklara hur fascinerande det är.
Antropologiskt fascinerande eller verkligen fascinerande?
Ja, kanske fascinerande inte är rätt ord.
Kanske inte. Hur länge till?
Realistiskt, borde vi nog komma tillbaka.
Det är så mycket här...
Jag kan se det. Går det att öka farten lite?
Visst. Hitta någon som kan översätta lite i ruinerna.
Sa du att det fanns infödda här?
De var ett mycket skyggt folk.
De sprang säkert och gömde sig när vi kom genom portalen.
Finns det något sätt att övertala dem att komma fram och hjälpa oss?
Det är inte troligt, men jag kan försöka.
Löjtnant, följ med henne.
Det skulle vara bättre om jag gick ensam.
Du kommer att vara ensam,
med löjtnant Ford.
Tila!
Tila anade!
Tila!
Tila anade!
Kanske de inte finns här?
De är i närheten, men du är en främling för dem.
De kommer inte att komma fram, så länge du är med mig.
De är inte ett farligt folk, löjtnant. Jag klarar mig.
Okey. Jag väntar här.
Ropa upp mig på radion, om du behöver mig.
Gengångare! Tillbaka till Stjärnportalen, nu.
Teyla!
Major, vad är det som händer?
Vi är under beskjutning. Du måste gå runt för att komma till Portalen.
Teyla är inte hos mig. Hon gick för att...
Leta rätt på henne och ta med henne.
Omgruppera!
Lumano! McKay! Greppa majoren.
- Men löjtnant Ford då? - Nu!
Stäng av. De är precis bakom oss.
Vi måste tillbaka dit.
Teyla? Lt Ford?
Fortfarande på planeten. Vi måste tillbaka dit nu!
Jag rekommenderar inte det. Gengångarna är överallt runt portalen.
Vi kan inte bara lämna dem där.
Hur många?
Svårt att säga. De flesta var bakom trädgränsen.
Vi ödslar tid. Vi måste sätta ihop en räddningsauktion.
Jag har inte tänkt skicka någon genom portalen, förrän jag har alla fakta.
Hur kunde Teyla och Lt Ford komma ifrån er?
De gick iväg för att kontrollera området och söka kontakt med några infödda.
Och vems idé var det?
Min. Hon följde mina order.
Borde inte du vara i sjukan?
Nej, jag mår bra. Jag tog inte full laddning.
Varför följde du inte med dem, major?
Därför att de infödda på planeten är lättskrämda.
Teyla trodde vi skulle skrämma bort dem om vi var en stor grupp.
Teyla trodde...
Vad var det, sergeant?
Hon var bekvämt nog frånvarande under överfallet.
Det var Ford också. Kanske det var han?
Jag konstaterar bara fakta.
Sergeant, jag säger detta bara en gång:
Med all respekt, major. Du kan tillrättavisa mig om du vill,
men nu har det varit sex gånger som ert team har äventyrats.
Endast en Athosian kände till senaste uppdraget.
Vi har en oplanerad portalaktivitet.
Det är Teylas ID-signal.
Mottar en radiosändning.
Detta är Teyla. Lt Ford är skadad.
Gengångarna närmar sig vår position.
Om du öppnar visiret, kan basen bli anfallen av Gengångare.
Atlantis, släpp igenom oss.
Lt Ford. Kan du bekräfta er situation?
Han är medvetslös. Vår situation blir allt mer farligare.
Snart har vi ingen annan möjlighet än att gå igenom Stjärnportalen.
Om vi öppnar visiret och vem vet vad hon kommer igenom med.
Öppna porten nu!
Öppna visiret.
Om hon hjälper Gengångarna, varför besvära sig med att föra tillbaka Ford?
Eller varför ens komma tillbaka alls?
Hon är till större nytta åt dem här i Atlantis.
Och att till synes rädda Lt Ford.
Hon bar honom genom portalen. Vad är till synes med det?
Han är medvetslös. Vi vet fortfarande vad som hände.
Nu räcker det!
Det är min uppgift att påpeka säkerhetsbrister.
Jag har hört tillräckligt om dina brister.
Än en gång, med all respekt, major...
Jag tror du sätt dina personliga känslor före dina...
Du kan utgå!
Ja, major.
Vad är det?
Det var jag som gav honom ansvaret över säkerheten.
Ja, det gjorde du,
och om du vill skicka ut mig, gör det.
Varför går du inte bort och tittar till Lt Ford?
Vill du att jag går igenom hennes saker?
Vi letar efter vapen, sändare, inspelningsapparater...
Allt som ser ut att vara bortom Athosiansk teknologi.
Och om jag inte hittar något, går vi vidare till kroppsbesiktning?
Sätt igång.
Vi var på väg tillbaka, när vi blev beskjutna.
Vi såg dem inte ens.
Vi sköt tillbaka och drog oss tillbaka mot portalen.
Jag sköts bakifrån. Hon räddade mitt liv där borta, major.
Klart hon gjorde.
Major, jag... Ford. Hur mår du? Stickningar över allt?
Välkommen till klubben.
Nej. Jag lyckades ta skydd från bedövningsskottet.
Jag måste ha slagit i huvudet på vägen ner.
- Slog du i skallen? - Major, du måste se på en sak.
Jag kommer att bli bra.
- Vad tusan är det här? - Jag vet hur det ser ut.
Det var ett speciellt önskemål av sergeant Bates.
- Jag skall nita den där. - Major...
Teyla har inget att göra med det där.
Saken är, han hade rätt.
Bates hade rätt?
Jag vet. Jag är lika överraskad som du. Titta här.
Det är hennes medaljong. Det är en sändare.
Det sänder en kontinuerlig signal.
Jag skulle inte uppmärksammat det, om jag inte letat speciellt efter det.
- Jag hittade det. - Vad?
Borta på hennes planet, första gången vi träffades.
Teyla tog mig till en gammal ruin. Där låg det halvt begravd i sanden.
Jag gav det till henne.
Jag tappade det för länge sedan.
Medaljongen är inte stark nog att skicka signalen speciellt långt,
naturligtvis inte genom hyperrymden.
Jag tror att det finns förstärkare på vissa planeter
som antagligen tar emot signalen och varnar närmsta bostadsskepp.
Det var på just de planeterna vi blev attackerade.
Snacka om att vi är skyldiga några en ursäkt.
Teyla hade ingen aning om att hon avslöjade vår position.
Hon sa att det var en gåva från sin far,
som hon tappade när hon var liten.
Den var antagligen inaktiv till Mj Sheppard tog upp den och aktiverade den.
Om hon bar den som barn, varför blev de inte attackerade då?
Sa jag inte nyss att den var inaktiv?
Men det aktiverades av beröring?
Du lyssnar inte. Jag sa att Mj Sheppard aktiverade den.
Vad angick Gengångarna,
var Teyla bara en annan människa.
De hade inget intresse av att spåra henne.
Mj Sheppard å andra sidan...
Har De Gamlas gen.
Precis. Vid ett tillfälle var Gengångare och De Gamla i krig med varandra.
Skapade Gengångarna en sändare för att upptäcka De Gamla.
Som någon Athosian tyckte den skulle passa bra som ett halsband.
Hur kunde jag möjligtvis veta det?
Vad är jag? "Mr Vet Allt"? Det viktigaste...
Det var inte Teyla, eller någon annan Athosian heller.
Om så är fallet...
kan vi använda det emot dem.
Du verkar nervös.
Nej. Jag är medlem i teamet. Jag är med.
Ja, det är du. Jag sa bara att du verkade nervös.
Jaha. Jag trodde du sa "Rodney, du behöver inte göra det här".
- Ja, det behöver du. - Helt rätt. Jag gör det,
trots faktum att känslan har helt försvunnit från mina extremiteter.
- Du är sen. - Förlåt.
Med tanke på Gengångarnas regenererande förmåga,
att döda en kräver en del ansträngning.
Att fånga en levande, kommer att vara en helt annan sak.
Om någon av alternativ skall fungera, måste en Gengångare vara på marken.
Den senaste planeten vi besökte, var oåtkomlig med skepp.
Och ruinerna runt Stjärnportalen borde tvinga Gengångarna komma till fots.
I det fallet.
Du kommer att kunna använda dessa.
Det är en chockgranat.
Den är fyll med en blandning av aluminium och filtrerad kalium
som vid antändning ger en stark tryckvåg
som bedövar avsedd mål med intensivt ljus och ljud.
Och om det inte får det att ringa i öronen.
Till det... har du elpistolen.
Med en räckvidd på 4-6 meter.
Den levererar en laddning av högspänning, låg strömstyrka,
som begränsar kroppens elektriska signaler.
Den förlamar tillfälligt offret.
Major. Det är Ford.
Vad har du, löjtnant?
Vi har sällskap.
Fyra av dem.
Då gör vi som planerat.
Ja, major.
Du verkar fortfarande nervös.
Nej, nej. Allt är bra. Bra. Bara bra.
Teyla.
Den här vår, grabbar. Elpistol!
Självförstörelse. Sök skydd.
Major!
Dr McKay?
Är du okey?
Jag är bra. Det här... är kul för mig.
Lugn. Spräng dig inte själv i bitar.
Teyla! Ursäkta mig.
Jag hoppades att få tag i dig, innan du åkte tillbaka till fastlandet.
Jag hör att det går bra för dem där.
Mycket bra.
Enligt Halling är det fullt upp med att plantera inför nästa skörd.
Jag är glad att höra det.
Jag skall berätta för dem vad som hände.
Förhoppningsvis, med tiden, kommer vi lämna vad som hänt i veckan, bakom oss.
Ja. Jag är medveten om att de senaste dagarna
har varit speciellt svåra för dig.
Jag tror, Dr Weir,
att i ditt ställe, skulle jag gjort samma sak som du.
Tack.
Igen? Din sort är envis.
Jag trodde ni givit upp vid det här laget.
För tusan. Jag har all tid i världen.
Du, å andra sidan,
De gamla var ganska duktiga på sköldar
och sådana saker, eller hur?
Jag ger dig en vecka, kanske två högst.
Du ödslar bara tid.
Jag kommer inte att ge dig någon information.
Undrar vad som gör ondast? Skottskadan eller hungern?
För jag skulle gärna hjälpa till. Men hur var det McKay sa?
Vi kan inte tillfredsställa dina kostbehov.
När jag blir fri, blir du den första jag föder mig på.
Okie dokie.
Jag skall gå och göra mig en macka.
Människa!
Du tror du vunnit en seger genom att fånga mig.
Men genom att föra mig hit, har du bara påskyndat er undergång.
Det är bara en fråga om tid
innan de andra av min ras kommer till undsättning.
Och när de gör det,
kommer det inte finnas någonstans i världen du kan gömma dig.
Fortsätt tänka positivt!
Svensk text: Lars Alatalo - Synk: Hugga Bugga www.Undertexter.se