Tidigare på Stargate Atlantis:
Skeppen kommer att vara inom satellitens räckvidd om 49 timmar.
Satelliten är det enda som står mellan Vålnaderna och Atlantis.
Kan den slå ut ett moderskepp?
Den borde kunna slå ut alla tre när den är laddad.
Det här är dåligt. Mycket dåligt. Jag är inte säker att jag kan fixa det.
De vill inte förstöra Atlantis. De vill komma till Jorden.
Då måste de stjäla staden och därför självförstör vi den.
Vi har problem att anlägga vid satelliten.
Vi har inte tid. Håll er på säkert avstånd.
Hämta mig när satelliten har tagit hand om Vålnaderna.
Vi sköt ner ett.
Det finns ingen tid. Åk härifrån!
Det här är McKay. Vi har förlorat satelliten.
- Förstörde ni fler skepp? - Nej. Två moderskepp är intakta.
Du kan inte göra något mer där ute. Kom tillbaka till Atlantis.
- Välkommen tillbaka, Rodney. - Hur går det?
Våra skannrar visar att moderskeppen rör sig, fast farten har minskat.
Du gav dem nåt att fundera på.
Om de kommer om två timmar eller två dagar,
ändrar inte det faktum att vi inte har några fler val.
Vi kan inte besegra dem, om inte ni har några fler idéer...
Den sista gruppen är samlad och redo att evakueras.
Okej då. Nu gör vi det.
Klar?
Självförstörelsen är på.
Förbered att ladda viruset i De Gamlas stordator.
- Ring upp Alphaplatsen. - Ringer.
Vi har ett inkommande maskhål.
- Vi har en ID-kod. - Vem är det?
- Stjärnportskommandot. - Är du säker?
Helsäker.
Sänk sköldarna.
- Dr Weir. - Ja.
- Överste Everett, USA:s marinkår. - Du borde veta...
General O'Neill gratulerar till ett bra jobb
under tuffa förhållanden. Jag avlöser dig.
- Vi tänker evakuera. - Utan strid?
- Ja, sir. - Enligt mina order.
Evakueringsordern är upphävd.
Jag antar att ni armerat självförstörelseapparaten.
- Ja, men som dr Weir sa... - Desarmera den omedelbart.
Jag tror inte ni förstår vår situation.
Tre moderskepp närmar sig och ni har inget att försvara er med.
- Är det en bra summering? - Ni fick vårt meddelande.
- Vi fick ert meddelande. - Två moderskepp. Vi förstörde ett.
Bra jobbat. Då blir mitt jobb lite enklare.
Vad exakt är ditt jobb, sir?
Är inte det uppenbart?
Vi tänker försvara Atlantis med alla medel.
- Överste... - Undertecknat av general O'Neill.
Vi uppskattar tanken, men om du läst rapporten,
vet du att vi inte kan göra något.
Jag läste igenom hela din rapport, major.
De måste ha hittat en NPM för att ringa hit från Jorden.
Arkeologer upptäckte den i Egypten.
Den har varit här hela tiden.
Fantastiskt.
Vänta, hur får ni hit NPM:en? Ni måste underhålla ett maskhål.
Den transporteras just nu ombord Daedalus, vår nya kryssare.
Jag visste inte att den var klar.
Med en NPM som förstärker motorn, borde hon vara här om fyra dagar.
Det är så länge vi måste hålla basen.
Ring Pegasus Alphaplats. Kalla tillbaka all militär personal.
De civila som vill hjälpa till med skadekontroll, är välkomna.
När du gjort det, vill jag att vi diskuterar vår taktiska position.
Överste Everett!
Okej, du har befälet, men jag borde vara med på mötet.
Du inkluderas i allt annat som rör Atlantis.
Det här handlar om vår taktiska position.
Jag förstår det...
Bra. Kan någon stänga av självförstörelsen?
Schematiken är baserad på din information. Stämmer den?
- Ja, sir. - Gruppera Alpha 2.
Ja, sir. Korpral, Alpha 2.
- Gruppera vad då? - Vi tog med höghastighetsvapen.
De var ursprungligen planerade att användas ombord Prometheus.
De har en hastighetseffekt med machtal 5 på 402 km.
Ett standardmagasin kan hålla 10000 rundor.
- Självförstörelsen har stängts av. - Tack.
Kontaktade du Alphaplatsen?
Jag bad major Sheppard att vänta tills jag pratat med dig.
- Stämmer det? - Ja, sir.
Major, ring Alphaplatsen.
Du har varit här i fem minuter.
Jag har varit ansvarig för folk på den här basen,
för både militären och de civila under flera månader.
Jag riskerar inte deras liv, tills jag vet hur du tänker försvara staden.
Jag behöver inte förklara något för dig och jag behöver inte din hjälp.
Men du kanske behöver min... sir.
Så var vänlig att svara på dr Weirs fråga.
- Hotar du mig, major? - Nej, sir.
Du behöver en klar befälskedja, men om du utesluter dr Weir,
fjärmar du folket som litar på henne,
vilket inkluderar alla på basen, även mig.
Stämmer det?
Sitt ned.
Jag borde vara med på mötet. Jag är expert på försvar.
När militären tar över, får forskarna sitta längst bak.
Tills de behöver oss. De tror inte de behöver oss, tills de behöver oss!
Då behöver de oss.
De behöver oss.
Titta på det här.
Sex naqahdah-förstärkta kärnstridsspetsar, 12000 megaton var.
De avger nästan noll elektromagnetism och syns inte på radarn.
När de spridits, exploderar de genom tändrör.
- Rymdminor? - Precis.
Vi sätter ut dem i hoppare i smygläge mellan armadan och Atlantis.
- Vi vill att du hjälper oss med det. - Ja, men lämna några i reserv.
- Nej. Vi har bara an chans. - Överväg möjligheten...
Fyra av mina men är piloter och genvaccineras just nu.
Bekanta dem med hopparna så blir de vårt stridsskydd.
- Med mig. - Jag har ett annat jobb till dig.
Basen är utrustad med en stol-vapenplattform,
som den vi hittade i Antarktis.
- Ja, men vi kan inte starta den. - Vi kan det nu.
Vi tog med en Mark II naqahdah-generator.
Vi kan öka utgångsenergin med 600 %.
Den kan strömföra stolen så länge vi behöver den.
- Det börjar låta som en plan. - Jag är glad att du samtycker.
Det är långsökt, men vi måste hålla ut tills Daedalus kommer.
Då kan vi använda NPM:en att ge kraft åt stadsskölden.
Några frågor?
Då så.
Nu när dr Weir har blivit informerad om våra planer,
skulle jag uppskatta ifall du kunde utföra mina order
och kontakta Alphaplatsen.
Ja, sir.
Och major!
Det här är sista gången jag ger dig en order två gånger.
Uppfattat.
Du måste vara Teyla.
Och du är överste Everett.
Major Sheppard talade gott om dig i sin rapport.
Men en mer aktuell rapport gjorde mig lite oroad.
Att jag kanske influeras av Vålnaderna?
Han försäkrade mig att det inte händer, men håll dig undan.
Behöver du inte allt folk för att försvara Atlantis?
Jag tror vi klarar det.
- Han försöker inte ens. - Vi har provat flera gånger.
- Inte med den här kraftkällan. - Sheppard ska ju göra det här.
Visst, men han tränar piloter, så du får duga.
Lyssna noga, gör som jag säger, så skadas ingen.
Det måste finnas någon annan.
Koncentrera på att starta stolen. Inget mer eller mindre, inga men!
- Tänk inte på... - Säg inget, då tänker jag på det!
Starta stolen.
Bra.
Och...Åh, nej.
Vad? Gjorde jag något fel?
Ser du? Inget att oroa sig för.
Ta honom ur stolen.
Elizabeth. Jag kopplade upp generatorn och stolen fungerar.
- Det var goda nyheter. - Inte så bra.
- Vad är det för fel? - Vi har bara några drönare kvar.
Fick du veta det nu?
Det gick inte att avgöra det, tills stolen initialiserats.
Stolen i Antarktis kontrollerade tusentals av de jäkla sakerna.
Jag vet. De användes troligen mot den första vålnadsattacken.
Även några dussin håller dem borta ett tag.
Vad är det?
Inkommande. De dök upp plötsligt.
Vad händer?
Vi upptäckte objekt på väg mot planeten.
- Hur många? - Hundra plus.
Varför upptäcktes de inte av långdistanssensorerna?
För att de är stenar. Asteroider.
Vålnaderna måste ha skördat dem och accelererat dem mot oss.
Stordatorn såg dem inte som ett hot.
- Kan de orsaka skada? - Ja.
Men det är inte därför de gör det.
- De är på väg mot minorna. - Kan de avaktiveras?
Nej.
Okej... det var det.
Era minor exploderade rejält. Vålnadernas öron ringer säkert.
Status för moderskeppen?
Det går inte att se. Explosionen överbelastade sensorerna.
- Hur lång tid tills de fungerar? - Det är mycket överbliven strålning.
- Det gör oss blinda i timmar. - De är fortfarande därute.
Vi förlorade just vår primära försvarslinje.
Du ville träffa mig, överste?
Jag kan lära mig mycket om Atlantis historia i det här rummet.
Vi använder det inte, för det går åt för mycket kraft.
Jag vill se hur De Gamla förlorade första gången,
för att undvika deras misstag.
Ja, sir. Vi kan göra det.
Det här är statusen för Pegasus galax
innan De Gamla drabbade samman med Vålnaderna.
De blå stjärnorna visar befolkade system eller skyddade av De Gamla.
Sen...
...så här såg det ut efter de stridit i nästan 100 år.
- Tills bara Atlantis fanns kvar. - Ja, sir.
Det var då belägringen började.
Under flera år höll atlantierna fienden i schack.
De förlitade sig på stadsskölden och överlägsna vapen,
samt satellitsystemet.
Hur många vålnadsskepp de än förstörde, så kom det fler.
De vann nästan varje strid, men de kunde inte vinna kriget.
Så... de sänkte staden i havet och åkte härifrån.
Det var det. Det är storyn.
Men bilden är ganska klar.
- Så du tror inte vi kan vinna? - Nej, sir.
Jag menar att även om vi besegrar dem, så kommer de tillbaka.
Major, jag måste berätta för dig
att överste Sumner var en mycket god vän.
Vi tjänstgjorde tillsammans under många år.
Jag kan inte förstå hur ni kunde komma så långt och inte rädda honom.
- Hur ni kunde komma så nära... - När jag nådde honom...
Du erkänner att du var den som sköt honom.
För jag tror det var det han ville att jag skulle göra.
Kände du honom så väl?
Du var inte där, sir.
Jag önskar jag var det.
Inte en natt går förbi
då jag inte ser det ögonblicket spelas upp framför mig.
Och varje gång det händer...
Kontrollrummet.
Det här är överste Everett.
Sir, vi har upptäckt dartskepp på ingående.
Jag är på väg. Tillbaka till stolen. Vi får avsluta det här senare.
- Vad händer? - Flera signaler, de närmar sig snabbt.
McKay hade rätt att kärnvapnen skadade sensorerna.
- Är artilleriet i position? - Ja.
- Skadekontrollsportaler? - I position.
Mörklägg staden.
Kom ihåg, korta och stadiga salvor!
Här kommer de!
- Okej, sätt på den. - Det tar en minut.
Vi har inte en minut.
Den fungerar med lite kontrollerad överbelastning.
- Få eländet att fungera. - Jag försöker.
Överste, det är Radner.
Ja.
Det ser ut som vissa börjar göra kamikazeflygningar.
- Vad hände? - Vi förlorade de primära systemen.
Skynda på!
En av våra gevärspositioner är mörk. Ferrell, varför skjuter du inte?
Ferrell, rapportera!
Det här är Ford, nära Ferrells position.
Jag grejar det.
Du har energi.
Långdistansskannern och sensorerna är nere, vi fixar det nu.
- Ge mig moderskeppens läge. - De kommer! Det är deras läge.
De kommer hit. Vare sig vi hälsar dem välkomna eller inte.
- Rodney. - Stolen har inga fler drönare.
- Hur hanterar du nästa våg? - Jag är öppen för förslag.
Verkligen?
- Vi siktar på moderskeppen. - Med vad då?
Vi flyger pölhopparna i smygläge rakt in i dem.
Ställer du upp på självmordsuppdrag?
Inte om McKay och Zelenka kan fjärrstyra hopparna.
- Kan ni göra det? - Jag visste att det skulle hända.
- Stämmer det? - Ja, det stämmer.
Du kommer hit med dina pistoler, men när det gäller att rädda staden,
vänder du dig till forskarna och begär det omöjliga.
När sov du sist?
- Jag har en idé. - Stolen.
Självklart. Problemet är att koppla in hopparsystemen.
- Utan att överbelasta generatorerna? - Använd drönarna som drivkraft.
- Och maximera trycket. - Kanske, kanske...
- Är det ett ja? - Nej, det är ett "kanske".
Hur mycket skada kan en pölhoppare göra?
Jag har en idé. Jag vet var vi kan hitta mer kärnvapen.
Jag vet inte hur sympatiska geniierna kommer att vara.
Genii?
De vill testa sina vapen. Nu har de chansen.
Släpp förbi mig!
Jag måste prata med dr Weir!
Teyla? Vad är det?
Vålnaderna. De är i Atlantis.
Piloterna i kamikazeskeppen strålade hit sig innan de kraschade.
De försöker ta staden intakt. Hur många?
Hur manga daner kraschade?
Mellan 20 och 30. De interna sensorerna fungerar inte.
Vi har den här. Vi kan inte skilja på Vålnader och människor.
Om vi placerar all personal på bestämda områden,
blir prickarna utanför gränsen de troliga målen.
- Får jag se. - Den hjälper dig inte.
Du behöver genen.
Jag fick också genterapin.
Vi vill hjälpa till.
Det här är en stor stad. Du behöver många som söker.
Hon kände av Vålnaderna först.
Kapten?
- Ge dem vapen. - Ja, sir.
Det finns andra som har genen.
Dr Kusanagi skulle vilja ha äran hjälpa till.
Jag är trött och hungrig, sitt ned.
Den har inga drönare. Du kan inte göra skada, även om du ville.
Tack. Då sätter vi igång.
Gå nertill hopparhangaren. Kontakta mig när du kommer dit.
- Är du okej? - Ja.
Du kanske kan vara betet nästa gång?
Ja, kanske. Nästa gång.
Den här vägen.
- Vi har fått svar från genii-folket. - Låt oss höra det.
Det här är Prenim från Genii.
Vi välkomnar möjligheten att öppna en dialog mellan våra folk.
Skicka er representant. En person, obeväpnad.
- Var det allt? - Ja.
Överste Everett, geniierna vill att vi skickar en representant.
Jag är redo att åka.
Det finns ingen mer kvalificerad.
- Går det, bjuder jag på en drink. - Avtalat.
Ring porten.
Dr Weir. Jag är Prenim från Genii.
Jag är ganska förvånad, nej, överraskad,
att du har fräckheten att komma hit.
Du hörde vårt meddelande. Vålnaderna står på tröskeln.
Och vi är naturligtvis glada över er annalkande död.
Kanske det.
Men vi har något ni vill ha.
- C4. - Mer än det.
Vi har en möjlighet för er att prova ert vapen
utan att ni riskerar att skadas och en chans att attackera Vålnaderna.
- Du har ingen aning hur nära de är. - Vålnaderna har kommit, doktorn.
För sex dagar sen.
Lyckligtvis upptäckte vi dem och stängde av våra reaktorer i tid.
Hundratals liv gick till spillo på ytan.
Men tusentals räddades, för de hittade inte anläggningen underjorden.
Hotet mot geniierna har kommit och gått.
Vålnaderna är inte längre intresserade av den här planeten.
Vi har skisserna som dr McKay gav oss
och våra prototypbomber är nästan klara.
Så varför bad du mig komma hit?
Så att vi kan byta C4 mot ditt liv.
Helvete.
Det här är Everett. Vålnaderna tog precis en av våra generatorer.
- Var är närmaste generatorstation? - Nummer 3. Teyla är närmare.
- Teyla? - Vi är redan på väg!
Vi ses där.
- Jag erbjöd dig redan C4. - Du vill ha våra vapen som byte.
- Det är inte förmånligt för Genii. - Vad ska du göra med C4?
Inkorporera den med era vapen och testa dem?
Självklart.
Jag erbjuder er chansen att testa era vapen på ett vålnadsskepp,
utan att ert folk skadas och ni får möjligheten att bygga fler.
- Om du är för stolt eller korkad... - Akta dig.
Jag är inte aktsam! Du vet vad avtalet gäller och att det är bra.
Det eller inget.
- Ja, det var det. - Vi testar den.
Vi väntar.
Carson, tänk på pölhopparen.
Tänk på att få den ansluten.
Kom igen, kom igen. När som helst nu.
Carson... Jag vet att du kan göra det. Aktivera pölhopparen.
Ja!
Ja, ja! Rodney, det fungerar.
Tack gode Gud.
Ge mig en radio.
Tack.
Det här är Weir. Jag har prototyperna.
Prototyper. Ja.
Det var de sista.
- Överste. - Bra gjort, doktorn.
Jag måste medge, jag är imponerad.
Det kanske finns hopp för mig än.
- Jag sitter i din stol. - Jag trodde det var din stol.
Jag sitter inte mycket. Jag gick precis igenom...
- Vi har ett problem. - Vi har många problem.
Geniis kärnvapen är ofullständiga. Det tar tid att göra dem klara.
- Hur länge? - Ungefär en dag.
- Vi har inte en dag, doktorn. - Som jag sa, vi har ett problem.
Ville du träffa mig?
- Jag behöver nåt så jag är vaken. - Jag också.
- Jag gav er något. - Vi bygger kärnvapenbomber.
- Vi måste vara vakna. - Snäsig. Jag hämtar mer medicin.
- Fortsätt. - Tack.
- Ledsen att du förlorade folk. - Många har dött, överste.
Det här är hoppare fyra. Vi ser moderskeppen.
Det här är Everett. Modersskeppen närmar sig planeten.
Försvarsteam, inta era positioner.
Doktorn...
- Försvarsteamen utgår. - Vi måste förbereda oss.
Tack.
Det här är Weir.
Jag vet hur trötta ni är
och hur mycket vi krävt av er de senaste dagarna.
Förhoppningsvis kommer Daedalus snart.
Men tills dess är vårt öde i våra egna händer.
Om vårt uppdrag misslyckas, ger jag order att evakuera.
Vi hoppas alla att det inte blir så.
Men om det blir så, tveka inte.
Det var allt.
- Vi har inte mer tid. - Vilket sammanträffande. Klara.
Så... stolsrummet?
Ja.
Överste, vi går till hangaren och lastar hopparna.
Uppfattat,
Kom ihåg... Jag är skyldig dig en drink.
Långsamt. Precis här.
Sheppard, är du redo?
- Rodney... - Generatorn startar inte.
De skickar en till våg. Major, vi måste gå.
- McKay. - Energinivån faller.
Rodney, inget händer.
- Varför finns inga hoppare i luften? - Vi måste ha överbelastat energin.
- Vi ses, Rodney. - Det måste finnas ett sätt att...
Major!
Försiktigt. De är i basen.
- Överste, vi har ett problem. - Vad är det?
Vi kanske måste ge order att evakuera.
Elizabeth, vänta!
- Du får inte! - Jag måste och du vet det.
John...
Gå.
Vad är statusen för den där jävla hopparen?
Den är på väg.
Sheppard tog hopparen.
Jag är medveten om det, dr Zelenka.
Börja förbereda hoppare två.
Teyla, jag hör skott. Vad är er status?
Teyla, hör du mig?
Teyla?
Förhoppningsvis, om jag tar ut den här, så backar den andra tillbaka.
Gå!
- Vi kan inte stanna här. - De strålar in sig överallt.
Vi går ingenstans.
Inte än.
Om det här fungerar, måste någon göra det igen.
Uppfattat.
Kom igen, sacka inte!
Där borta!
Lät du Sheppard flyga hopparen?
Hjälp mig armera självförstörelsen ifall det misslyckas.
De har inte upptäckt att jag kommer.
Vapnen är armerade och redo.
Jag går in.
FORTSÄTTNING FÖLJER...