Știți, uneori vreau să nu fi auzit de numele James Whittaker Wright.
Sezonul 3 Episodul 3: Legături de obligație
ESCROCII
Într-o zi îmi vedeam de ale mele,
făceam o lovitură scurtă cu Stace, când, de-odată, apare el.
- Vechea șmecherie cu inelul, nu? - Nu acum, prietene, sunt ocupat.
Fii serios, încă mai atrage ținta.
Ai timp să mai faci câte ceva.
Sau prea ai experiență ca să te pui cu un adevărat maestru?
Dă-i drumul.
Vreau să pariez cu tine că pot să-mi mușc ochiul.
Bine. S-o văd și pe asta.
Și-ți spun de ce, pentru că așa ceva nu se poate.
Nu pot să cred.
Ce naiba faci?
Ținta e gata pregătită și tu stai și bei cafele?
Stau la taclale cu noul meu prieten bun.
Pe cât pariază doamna că pot să-mi mușc ochiul?
Fii serios. Se vede clar că ai unul de sticlă.
Tipul ăsta crede că suntem mari idioți.
- Cam așa ceva. - James Whittaker Wright al III-lea.
Adios, băieți.
Adios, ciudatule.
Prietenii îmi spun JW3. Știi ceva?
Ești bucățică ruptă din băiatul meu.
Bine... Ascultă.
Dacă pariezi și tu am putea să-ți facem parte din câștig.
Sigur.
Jur că nu l-am mai văzut de 30 de ani, dar dacă a ajuns măcar așa ca tine,
aș fi cel mai fericit. Să știi, dle.
- Foarte bine, mersi. Dacă ai putea... - Slabe șanse, totuși.
Eram întotdeauna plecat cu lovituri sau pe la mititica.
- Amărâtul nici n-a avut ocazia. - Îmi pare rău. Dacă ai putea...
Dar știi ce m-a durut cu adevărat? Când a plecat maică-sa,
n-am avut ocazia să-mi iau la revedere de la băiat.
Dacă aș... Dacă aș putea să-mi iau rămas-bun de la cineva care măcar seamănă cu el
poate aș putea să mă liniștesc. - Bine... Cum spui tu.
Ești bine?
Boală de plămâni.
Îmi place să mi se spună "tati".
Rămas-bun, fiule. Mult noroc.
La revedere, tată. Tati.
Mă scuzați, unde plecați? Nu ați plătit jetoanele tatălui dvs.
Ia te uită... James Whittaker Wright al lll-lea.
- Îl știi pe tipul ăsta, Albie? - Nu... dar am auzit de numele lui.
Da? Cum?
James Whittaker Wright l
a fost fie cel mai mare bancher din epoca victoriană,
fie cel mai mare escroc din istorie.
- Nu se știe încă sigur. - Era așa de bun?
Se spune că a reușit
cea mai extravagantă înscenare a morții dintre câte au existat.
Se pare că și-a înscenat moartea
în plină lumină, așa cum stăm noi aici,
înconjurat de judecători, jurați și de avocați.
Whittaker Wright făcuse o escrocherie pe Bursă
dar bancherii l-au trădat.
Fiind acuzat de fraudă și deposedat de bunuri,
James Whittaker Wright a fost condamnat la 15 ani de muncă silnică la Old Bailey.
Totuși, fiind experimentat, mai avea un as în mânecă.
Când se pronunța sentința, a părut că se otrăvește, căzând mort în sală.
Însă prin branșă se spune că a fost cea mai bună înscenare a morții.
Putuse să se introducă într-o stare de inconștiență indusă
încât medicul instanței nu a mai găsit nici puls nici respirație
și i-a pronunțat moartea.
E minunat, dar cine-i tipu' cu ochiul fals?
Da, asta aș vrea să știu și eu.
Cred că cineva își bate joc de mine.
Este una dintre probleme când ai o reputație ca a mea.
Crezi că JW3 este un fel de pistolar?
Care vine să-și încerce norocul împotriva celui mai rapid escroc din vest?
Nu... Nu vrea banii noștri.
Nu... Îmi trimite un mesaj important,
ca o firmă luminoasă imensă.
Da? Care este? "Pupa-m-ați în fund, fraierilor"?
Nu... Zice: "Duceți-vă în parcul Lea din Surrey".
Nu pare cine știe ce acum,
dar în urmă cu 100 de ani era perla epocii victoriene.
Fir-ar, cred că nu era deloc ieftin!
Și toate au fost construite și plătite de James Whittaker Wright.
- Care era escroc? - Nu... să zicem că era speculator.
Era un magician al finanțelor, și a făcut avere vânzând vise mărețe.
A început ca vânzător ambulant de mine de aur false către visătorii
ce se îmbulzeau către vechiul vest în căutarea lui El Dorado.
Whittaker Wright avea un talent înnăscut
în a vinde promisiuni deșarte celor destul de fericiți să le creadă.
Știți ceva? Chiar începe să-mi placă tipul.
Da. Străbunicul meu chiar era stilat.
Observ c-ai primit mesajul meu.
Orice escroc ar fi intrigat
să afle mai multe despre legendarul J. Whittaker Wright.
Dacă vorbim despre lovituri în America de Vest,
străbunicul meu a scris manualul.
Și de ce a venit în Anglia?
Chiar așa, pare că se descurca destul de bine acolo.
Era mărunțiș. Banii adevărați erau în oraș.
Străbunicul credea că se poate îmbogăți
listându-și la Bursă minele de aur false.
Whittaker Wright a furat milioane de la bănci.
Până când bănci cum e Cornfoots au conspirat ca să-l ruineze.
E adevărat, din păcate.
Așadar, o să-l răzbun și o să-i celebrez cea mai tare lovitură.
- Ce zici, partenere? - Partener?
Credeam că o să ne duelăm și apoi mâncăm.
Trebuia să-ți atrag într-un fel atenția.
- Eu nu lucrez decât cu echipa mea. - Cum vrei.
Dar dacă doar ai antrenat niște amatori supuși eșecului,
s-ar putea să avem nevoie să găsim o echipă de profesioniști adevărați.
Cum ai dat de noi?
Am auzit de că este Albert în oraș
așa că am încercat în al doilea cel mai scump cazino din Londra
și am așteptat să-ți faci apariția.
Da? Și, atunci, care e cel mai scump cazino?
Bursa din Londra, desigur.
Albert, nu prea știu ce să zic de JW3.
Una e să cureți un individ corupt
și cu totul altceva să șantajezi o bancă comercială.
- Deci banii te sperie? - Bineînțeles.
Noi lucrăm cu mii, Albert. Ei, cu milioane.
Care este arta escrocheriei, Mickey? Să înșeli oameni obișnuiți?
Nu, asta e prea simplu.
Adevărata artă este să înșeli un alt escroc.
Și unii dintre cei mai mari șmecheri de pe planetă sunt în clădirea aceea.
Nu-i interesează dacă fură pensia vreunei văduve,
sau dacă un familist își pierde economiile.
Pentru ei e același lucru, un bonus de șase cifre. Sunt mercenari.
Nu crezi că merită să fie plătiți cu aceeași monedă?
- Dar putem avea încredere în JW3? - Bineînțeles că nu.
Dar am putea să învățăm câte ceva.
Michael, nimeni nu a mai dat o asemenea lovitură de 100 de ani.
Singurul lucru pe care nu-l știm este când și cum o să ne înșele.
- Dar asta e partea amuzantă, nu? - Pentru un escroc adevărat, e singura.
Bine, deci cea mai tare lovitură. Începem.
Deci cum se va desfășura totul?
O să lansăm Compania Chad Mining,
care va emite acțiuni ca să finanțeze activități de explorare petrolieră.
Compania va fi la fel de falsă ca minele lui Whittaker Wright
și, la fel ca el, o vom lista la Bursă.
Nu putem face asta fără o bancă comercială respectabilă.
Ținta va fi Cornfoots, cea care l-a tras pe sfoară pe străbunicul.
Bine, să ne analizăm țintele.
Quenton Cornfoot, director financiar pentru companii.
El atrage clienții. Îi vrăjește și semnează contractele.
Mi-am permis să pregătesc
o simulare a ceea ce am putea să facem pentru dvs.
Dle Lindeman, vă rog, fac eu cinste.
Iar acesta este Charles Cornfoot, director comercial.
El este maestrul extorcator.
Pentru că, dacă ai semnat cu o bancă,
trebuie să plătești pentru tot,
iar ei își vor lua banii, indiferent de ce se întâmplă.
Toate băncile sunt lacome,
dar Charles Cornfoot are un apetit nesățios pentru banii altora.
Știți, prețul acțiunilor poate crește, dar și scădea.
Aș dori un pahar din cel mai bun brandy pe care îl aveți.
Și aduceți și cutia de trabucuri înapoi.
Whittaker Wright a subestimat lăcomia băncilor.
Dar noi vom folosi acest lucru ca să le râdem în nas.
Stacie, tu vei fi fata din interior.
Vei lucra ca analist bancar și ne vei da informații.
Tu, Ash, vei fi expertul nostru în petrol și vei iniția zvonuri.
Iar Albert și JW3 vor juca rolul
investitorilor nesăbuiți, care cresc prețurile acțiunilor.
Avem nevoie și de cineva care să reprezinte compania.
Ne-ar trebui o persoană complet nesuferită.
Un necioplit obraznic și neștiutor...
Da, un mahalagiu plin de el, care nu știe pe ce lume trăiește
și care îi va scoate imediat din pepeni pe toți aroganții de bancheri din oraș.
Hai odată!
Ziceați ceva?
Ai grijă!
- Mereu se află pe partea dreaptă, dle? - Nu, amice, mereu sunt laburiștii.
Așadar, în partea dreaptă, dle.
'Neața. Gilbert Manning, de la Resurse Umane.
Așteptăm astăzi noii absolvenți.
Da, dle, am primit nota. Doriți să vină direct, nu?
Nu, s-a făcut o confuzie la Administrativ,
așa că, acum, redecorăm întregul etaj.
Acum va trebui să-i ducem la Banca Angliei.
- Unora le convine, nu? - Da, cam așa e.
O să aștept acolo.
Trimite-i direct la mine când vin, bine?
- În regulă. - Te prinde culoarea asta.
Ia uitați-vă, copii. Superb.
Danny... ar trebui să fii genul de orășean impertinent,
dar încearcă să nu exagerezi, bine?
Bine. Deci trebuie să le arăt cine sunt cu adevărat.
Da. Nu atrage atenția asupra jocului tău.
Relaxează-te, lasă-i și pe ei să acționeze.
Un pic de roz.
Bună ziua, fac parte dintre absolvenții care vor lucra la Cornfoots.
Vă așteaptă acolo.
Mulțumesc.
Deci nu trebuie exagerat? Pot să fac asta.
Da, știm că poți.
Mai puțin din Jordan și mai mult stil, ca Charlotte Church.
Ești incorigibil, Danny.
Bună ziua. Gilbert Manning, director adjunct la Personal. Cum vă numiți?
Melissa DeMonfort.
Bine ai venit, Melissa. Ia loc, te rog.
- Ea e Ffion, o altă boboacă. - Bună ziua.
- Ai primit prima de instalare? - Da, mulțumesc.
Nu mi-a venit să cred că e atât.
În regulă. Cum îi explicam lui Ffion, s-a produs o mică încurcătură.
- Nu o vreți înapoi, nu? - Nu...
Niște idioți s-au hotărât să renoveze birourile voastre.
Astfel, o să o rog pe una dintre voi să revină luna viitoare.
- Adică, să luăm un concediu plătit? - Da.
- Nu mă deranjează. Vorbesc serios. - În regulă.
Stai puțin.
Eu trebuie să încep munca și ea pleacă în concediu o lună?
Am venit prima, nu?
Nu te prosti. Ce legătură are?
Doamnelor... Dăm cu banul?
- Melissa, alege tu. - Marca.
Marcă.
Așadar, Melissa, ai ocazia să-ți cheltuiești prima de instalare.
Ne vedem peste o lună. Și să fii bronzată.
Mersi. O să-ți scriu.
Ai fost șefă de promoție la matematică și ai doctorat în astrofizică.
Doctorat în astrofizică? Deci te pricepi la cifre?
Cine nu se pricepe, dacă are un calculator?
Care-i rădăcina pătrată a lui 74.088?
272,1911, iar cubul este 42.
Deci de unde încep? La tranzacții sau la prelucrare?
- Poți să începi să ne faci ceai. - Și nu uita biscuiții.
Este foarte puțin.
Este o ofertă inițială specială, dle.
Totul se curăță cu abur și frecăm și panoul.
Asta nu se face la docurile uscate?
Da, avem unul acolo, în șantier. Dincolo de apă.
- Bine. S-o aduceți până mâine. - Sigur.
Să ne pregătim și să sărim pe ei.
Nu poți să te duci tu la ei. Sunt o bancă comercială.
Nu îi interesează clienții care vor să vină la ei.
- Clienții importanți trebuie atrași. - Corect.
- Păi ei habar n-au cine sunt eu. - Mi-e teamă că așa este.
De aceea, o să ai nevoie de asta ca să faci puțin tam-tam.
Ți-l amintești pe amicul Whittaker Wright?
Știa că, pentru listare la Bursă,
nu contează ce ai, ci ce cred oamenii că ai.
Lăcomia este singura trăsătură importantă a țintelor.
Și nimic nu lucește ca aurul.
Ajută ca ei să creadă că ești idiot.
Aveți parcare cu valet pentru clienții VIP?
- Desigur, dle, dar... - Ține asta, amice.
Am parcat în spatele liniei galbene.
Drăguță, unde este directorul financiar pentru companii?
Pe hol, spre dreapta. Scuzați-mă, dle, dar ați programat o întâlnire?
Ce naib...
Gata, nu mai căscați gura. Să trecem la treabă.
Unde e prospectul de care ziceați?
- Tu cine dracu' ești? - Compania Chad Mining.
- N-am auzit de ea. - În agendă nu e trecută.
Îmi pare rău, dar o să vă rog să plecați.
Am făcut o groază de drum să ne întâlnim, așa că, să te aud, drăguță.
- Chemați Paza. - Ascultă, cap pătrat.
Dacă așa se ocupă Chartered și Mutual de clienții lor speciali,
o să găsesc o altă amărâtă de bancă
pentru ca să-mi listez compania la Bursă.
- Aici nu e Chartered și Mutual. - Aici e Cornfoots.
Și atunci, unde e Chartered și Mutual?
În următoarea clădire.
Adică, am intrat într-o altă amărâtă de bancă comercială?
Așa se pare.
Ce prost sunt...
Mă simt ca un cretin.
Nu vă faceți griji. S-ar fi putut întâmpla oricui.
Spuneți că Chartered și Mutual
vă va lista compania la Bursă?
Da. Cu tot tacâmul, așa mi-au zis.
Ați mai vorbit cu vreo bancă
înainte de a vă prezenta afacerea la Chartered?
Nu. N-are rost.
Adică, dacă Sienna Miller vrea să se culce cu tine,
nu te duci la bar, să vezi dacă e altcineva disponibil, nu?
Păi la mine la bar bea și Madonna, Claudia Schiffer și Kate Moss.
Ca să nu mai zic de Kelly Brook.
Deci poate ar merita să vă interesați ce mai există pe piață.
Nu, nu mă interesează sub nicio formă.
Așadar, Chartered și Mutual e în clădirea de lângă, da?
Drăguță barca.
Cred, totuși, că ar trebui să auziți și oferta Cornfoots.
Ce ziceți să discutăm la masă?
Poate altădată.
Mă așteaptă Chartered și Mutual.
Lăsați-i să aștepte.
Băncile comerciale bune ar trebui să fie dispuse să-și aștepte clienții buni.
Noi așa facem.
Mă bucur că ne-am înțeles.
Apropo, pot să las barca aici până mă cazez?
- O să-i spun hamalului. - Bine.
Și dacă tot se ocupă, s-o și curețe un pic, bine?
O să înceapă imediat.
Și apoi, s-o ducă la dană, în cheiul Surrey.
Desigur.
Vedeți? Deja mă urăsc.
E drăguță. Sper că o să se ocupe de afacerea mea.
De-abia învață...
Bine. Să se ocupe.
Ce zici, iubito?
Crezi că o să fac bani,
sau crezi că o să fac o grămadă de bani?
Analizând aceste propuneri, există o serie de aspecte care mă îngrijorează.
Amănunte, sunt sigur.
Dar nu a găsit nimeni petrol în nordul Chad-ului
și nici nu s-a sugerat că ar exista o posibilitate infimă de a găsi.
- Asta e o problemă? - Asta se va hotărî pe piață.
Așa mă gândeam și eu.
Știți ce se spune despre bancheri, nu?
Că mută fuște.
Idioato! Cine dracu' te crezi?
Să nu mai deschizi gura în fața unui astfel de client!
Ai înțeles?
Nu vă interesează ce oferim oamenilor?
Bineînțeles că nu.
Noi doar adunăm banii, nu stabilim prețurile.
Deci ați lista orice fel de companie?
Nu, nu e adevărat.
Săptămâna trecută, un tip voia să lanseze
o companie care vindea toalete-bideu.
- Chiar și noi am zis că este o căcănărie. - La propriu.
Ce-mi place cel mai mult este să fur clienții altora.
Deci faceți un prospect prin care aceste baliverne devin
aur în formă pură.
Vezi dacă găsești un consultant petrolier care să vrea să fie flexibil.
În legătură cu onorariul?
Nu, cu șansele de a găsi petrol în nordul Chad-ului.
- Ash? - Da, sunt sus.
Se pare că Stacie face progrese. Cum stai cu consultanța?
Bine. Tocmai făceam prezentarea pentru Cornfoots.
Care este scenariul cel mai nefavorabil în industria petrolieră acum?
Barilul crește la 100 dolari până în 2007, iar rezervele se epuizează în 20 de ani.
Cred că va trebui
să te gândești la ceva mult mai rău dacă vrei să-i convingi pe ei.
Aceste cifre nu arată nimic bun, dle Brahe.
Da, situația e foarte gravă.
Barilul ajunge la 150 dolari în doi ani și toate rezervele epuizate până în 2020.
Nu mă mir că societățile petroliere nu fac publice aceste date.
Dar toți "bazații" așteaptă ca să profite.
Și de nordul Chad-ului ce știți?
Nimic, deocamdată. Se află în centrul unei zone de război.
Dar cred că s-ar putea.
- Vreți să aflu dacă se poate? - Da. Te plătim.
Whittaker Wright știa că baza la Bursă este propaganda,
așa că lansa zvonuri
care circulau prin întregul oraș.
Valoarea acțiunilor lui creștea cu fiecare zvon, până când bunurile lui
au devenit cea mai prețioasă marfă de pe piață.
Deci, se pare că există petrol în Chad?
Da, sunt zvonuri pe internet.
Consultantul tău își face bine treaba.
- Stacie se descurcă bine, nu? - Da...
Se pare că trebuie doar să-și dea cu părerea și lumea reacționează.
Este o tânără foarte provocatoare.
Sunteți pregătiți să intrați în rolul investitorilor nesăbuiți?
- Există și de alt tip? - Nu.
Dar ai grijă cu JW3. Ține minte că și el e escroc.
Ești bine? Chem un doctor sau...
Nu... Prefer să mă tratez singur.
De preferat, cu cel puțin două milioane de dolari.
Cornfoots?
Semnează aici, drăguță.
Minunat. Pa.
Nu e destul. V-am trimis oferta săptămâna trecută prin curier.
Îmi pare rău, dar la Cornfoots nu a ajuns.
Ce naiba de afaceri de doi bani faceți aici?
Poate fi asta? Dar de-abia a ajuns.
Un milion de dolari.
Domnilor, mă tem că ați ajuns prea târziu.
Subscrierea la Zinc Holdings a expirat în urmă cu trei zile.
Idiotule!
Ți-am zis că trebuia să o aducem aici personal.
- Păi acum ești și poștaș? - Ascultă, cap sec.
Nu-i dai unuia cu cască de motociclist un milion de verzișori
decât dacă are o armă în mână. - Aș vrea să am eu una acum.
Ce fel de oportunități de investiție căutați?
Ne plac mărfurile.
- Cafea, bumbac, ceafă de porc... - Petrol?
Petrol, desigur.
Dar cea mai interesantă marfă este riscul.
- Cât de mare? - Cât se poate.
Atunci, domnilor, cred că aș putea să vă ajut.
Ia stați.
Deci acțiunile nu pot fi tranzacționate decât după listare?
Da. Investitorii nu pot decât să subscrie la acțiuni acum.
Nu își obțin certificatele
decât după ce sunt cotați oficial la Bursă.
Și le vindem la o liră?
Exact.
Și aici ce preț e? Și noi de ce nu-l obținem?
Asta este o piață la termen.
Aici se tranzacționează prețul viitor pentru acțiunile noastre.
Înțeleg.
Deci nu se pun acțiunile la vânzare, ci cele pe care nu le dăm?
Așa gândea și J. Whittaker Wright.
Whittaker Wright reținea
cel puțin jumătate dintre acțiunile companiilor lui
și le încasa numai după ce zvonurile își făceau efectul
și venea ziua listării.
Până în acel moment, acțiunile lui valorau o avere.
Succesul lui Whittaker Wright avea să-i dovedească în curând căderea.
Băncilor nu le plăcea că cineva câștiga mai mult ca ele.
Și, nu după mult timp, l-au atacat.
Atenție!
Prieteni, cine vine cu mine să consumăm ceva?
Ce?
La o băută, să bem, să tragem la măsea. Hai, lăsați chestiile alea.
Ce sărbătorești?
Ultima afacere uluitoare a puștiului răsfățat al orașului.
- Fac eu cinste. Șampanie pentru toți. - Din păcate, noi lucrăm.
Ia stați puțin. Cine naiba e clientul aici?
- Dvs. sunteți. - Așa e.
Dvs. sunteți, eu sunt. Dacă vreau vesel să mă duc vesel să mă veselesc,
atunci, voi și domnișoara voastră ar fi bine să vă veseliți cu mine.
Desigur, am fi încântați să vă sărbătorim bogăția.
Avem o veche tradiție a băncii ca, înainte de serile de petrecere,
să începem cu o partidă sau două de "Trombon".
- Cunoașteți jocul? - Nu.
Încercăm să ghicim seriile la bancnote de 50 de lire.
Nu-ți face griji de bancnotele de 50 de lire, că am o grămadă.
Domnii adevărați nu joacă pe bani niciodată.
Dar pe ce joacă? Nasturi?
Pe pedepse, bineînțeles, ca pe vremuri.
Cinci de șase.
Șase de șapte.
- Șase de nouă. - Nouă de șase.
Trombon, Charles.
- Nu crezi că ar putea fi nouă de șase? - Nu.
Eu zic că n-ai niciunul.
Am trei de șase.
- Trei bucăți. - Și eu am trei de șase.
Care, cred că, în total, fac nouă.
Șapte.
Opt.
Nouă!
Auzi, chiar trebuia să dai așa tare?
Eu nu te-aș fi lovit așa tare dacă pierdeai tu.
Da, dar cum jucam cu banca, nu aveam cum, uiți?
Nu e o afacere rea, nu?
Orice nebun vine aici cu o idee, iar voi faceți bani indiferent de situație.
Da, cam așa este.
Deși unele idei sunt prea nebunești și pentru escroci ca ei.
Fii serioasă, sunt niște scursuri.
Da, dar chiar și așa... A venit un tip săptămâna trecută
încercând să lanseze o companie de toalete-bideu.
- Ce a aia, e toaletă sau bideu? - Exact.
Charles l-a refuzat. De fapt, zicea că-i amintea de tine.
Zău?
Da. Se pare că, atunci când nu împroașcă fără rost, e doar plin rahat.
Kojak, mai dă-mi două sticle de bule.
Și pune-le pe nota Cornfoots.
Ce faceți, băieți?
Ce puști lipsit de farmec.
Mi se pune un nod în gât când văd pe un neica-nimeni
că vine și își bate joc de investitorii mei.
Exact. Asta este treaba noastră, nu?
E destul de nesuferit.
Și o să fie și mai mult după ce i se listează compania.
Dar noi nu putem să facem nimic, nu?
Cine zice asta?
Să fim serioși, uitați care este prețul acțiunilor. O să facă o avere.
Nu și dacă i-o tăiem noi de nu mai știe de el.
Bingo.
Dar nu puteți face asta. Ați vinde acțiuni pe care nu le dețineți.
- Este ilegal. - Și ce dacă?
Dacă vindem destul, prețul va cădea
și le răscumpărăm pe nimic a doua zi.
Și nimeni nu va ști că, de fapt, nu le-am deținut.
Nu ne trebuie decât cineva care să inițieze un nou zvon.
Se pare că e de competența consultantului nostru.
Trebuie să se miște repede dacă vrem să distrugem Chad Mining înainte de listare.
Mai ții minte zvonurile pe care le-ai răspândit?
Dacă există petrol în nordul Chad-ului, eu sunt olandez.
- Nu, eu sunt olandezul. - Da, uitasem.
În orice caz, trebuie să oprim zvonurile.
De ce vreți să faceți asta?
E excitant să vezi o dansatoare la bară care stă în cap, nu?
Totul pare să atârne un pic mai mult, știi?
Da, asta-i clar.
Așa e și cu zvonurile tale.
De ce nu încerci să vezi dacă poți să le faci să stea în cap?
Îmi cereți ceva important. Foarte important.
Da, dar o dansatoare, de obicei, primește triplu pentru asta.
Tu de ce nu ai vrea asta?
Băncile au început să comploteze ca să-l facă să cadă.
El le învățate puterea zvonurilor, iar ele au hotărât să inițieze unul propriu.
Cum piața era de îngrijorată de valoarea acțiunilor,
banca a început să vândă.
Nimic nu scade mai eficient valoarea unei companii
decât o bancă ce își vinde acțiunile în cantități mari și rapid.
Iar Cornfoots exact asta făcea.
Au continuat să vândă.
Continuați să vindeți.
Deci cu cât prețul scade mai mult, cu atât mai mult câștigăm noi.
Și cum facem să scadă prețurile?
Vânzând, bineînțeles. Continuați să vindeți.
Dar nu rămânem fără cumpărători până la urmă?
Nu până nu ajunge la zero.
Și, între timp, știu niște fraieri americani bătrâni
care o să înghită orice.
Așa că păstrați-vă calmul.
Și păstrați-mi-l și mie.
Ăsta ar trebui să fie visul promovat de oraș.
Idioților... Știți că toate profiturile preconizate o să se evaporeze.
Pentru că suntem vânduți în lipsă de propria noastră bancă idioată.
Se pare că asta înseamnă Bursa pentru tine.
Același lucru i l-au făcut și străbunicului lui JW3.
- Și ce facem acum? - Continuăm să cumpărăm, desigur.
Vreau să înțeleg bine.
Cumpărăm propria noastră companie la un preț mai mare decât o vindem, da?
Și, în plus, o cumpărăm la un preț de câteva ori mai mare.
Și o cumpărăm fără să avem bani.
Da.
Asta-i o nebunie.
Am văzut zvonurile, dar îl urmărim și pe al nostru din interior.
Vrem să continuăm să cumpărăm speculativ, dacă ăsta e termenul tehnic.
Sunt sigur că vei fi răsplătit pentru curaj.
- Trebuie să stabilim un palier și o limită. - Nu, fără paliere.
Epuizăm toată piața.
Și nici limite. Profităm cât se poate.
Cum acțiunile nu mai aveau valoare, banca a început să-l deposedeze pe Wright,
luându-i tot ce obținuse cu greu și și-au umplut buzunarele.
I-au luat chiar și cămașa.
În regulă, ne oprim.
Nu am crezut că puteți vinde ca să ajungă aproape de zero.
Cine nu poate?
E timpul pentru încă un brânci, băieți. Continuați să vindeți.
- Continuați. - Haide.
Ai reușit! Ai reușit, la naiba!
Ai adus prețul la zero.
În cinstea Chad Mining, cea mai fără valoare companie din lume.
Haide, înveselește-te.
Pentru că nu numai că deținem întreaga companie Chad,
dar o deținem la un preț de câteva ori mai mare.
- Am cumpărat toate acțiunile? - Exact.
Iar mâine, la ora 9:00, trebuie să le mai cumpărăm o dată.
La un preț de o sută de ori, chiar de o mie de ori mai mare decât fac.
- Dar asta e... o nebunie. - Așa este.
Dar există logică în nebunia noastră.
Mai e o oră de tranzacționare.
În regulă, băieți, s-a terminat pauza. Începeți să cumpărați.
Chestia asta e aproape la fel de tare ca tine.
Mâine trebuie să vindem milioane de acțiuni
la prețuri de la zece lire la zece penny.
Exact. Iar acum, va trebui să acoperim poziția aceasta
cumpărându-le pe toate, la prețul de un penny.
Ăsta se cheamă profit.
Numai puțin. Nimeni nu vinde la un penny.
Atunci, aruncă-te la doi penny,
sau la trei. Ne permitem.
Tot nu cumpără nimeni, și am ajuns la cinci.
Ce se întâmplă? Porcăria aia nu face niciun ban.
Orice acționar ar trebui să fie fericit că scapă de ele.
Tot nimic.
Minunat.
Asta este. Când se deschide piața mâine,
Chad Mining va fi listată oficial la Bursă.
Poate ar fi bine să convocăm adunarea acționarilor.
În regulă, domnilor. Are cineva chef să vândă mâine vreo acțiune
a companiei Chad Mining către Cornfoots?
- Eu nu. - Nici eu.
Dar tu? E compania ta. Mai ai jumătate dintre acțiuni.
Deci dacă nu le vindem acțiunile noastre, ei nu pot să ni le vândă înapoi.
Nu e o încălcare a contractului?
Ba da, și una gravă, implicând penalități majore.
Dacă banca nu poate vinde acțiuni pe care s-a obligat să le vândă, a încurcat-o.
Și ar fi nevoiți să plătească pentru fiecare zi în care nu pot vândă.
Asta e genial. Deci e ca o dobândă compusă.
De fapt, este mult mai bine.
E ca și cum... Doamne, e ca și cum ai avea propria bancă.
Acțiunile nu se evaporă, pur și simplu. Trebuie să fie undeva.
Continuați să tranzacționați în Orientul Îndepărtat și în New York.
Până la urmă, trebuie să vândă cineva.
Ar fi bine, sau mâine o să fim în cel mai mare rahat.
Lasă piața.
Clientul nostru nesuferit mai deține 50 de procente, nu?
Putem să cumpărăm de la el ce ne trebuie.
În regulă, băiete. Uite un pariu amical.
Îți dau șansă de una la zece că întorci o față înainte să întorc eu.
Te las și să amesteci.
Zece la unu.
O să amestec.
Nouă de romb.
- Patru de pică. - Am văzut că tragi cu ochiul. Mai lasă-te.
Nouă de treflă.
Ultima de deasupra ei.
- Tocmai am pierdut, nu? - Și cum...
Bună, Charlie.
Ascultați, domnilor, aș vrea să vă ajut.
Pe bune.
Dar, din păcate, nu am acțiuni la vânzare.
Poți să stabilești ce preț vrei. Orice.
Știu.
Așadar, cine-i acum "dl toaletă-bideu care împroașcă și e plin de rahat"?
Ne vedem mâine,
când Chad Mining apare oficial la Bursă.
Ne mai vedem.
Aici, pe palierele de tranzacționare se vorbește numai de listarea Chad Mining.
După o săptămână agitată pe piața la termen,
toată lumea ghicește care ar putea fi prețul de deschidere.
Ei bine, este 15 lire.
- Acum de ce mai crește prețul? - Hai, Eddie, ține și tu pasul.
Cornfoots ridică singuri prețul.
Și să vezi cât o să ajungă când o să intre cu adevărat în panică.
Nu contează ce oferă pentru acțiunile noastre,
că noi nu o să vindem.
O să fie o lovitură grozavă.
Înscenarea morții este cea mai grozavă lovitură.
Nimic nu e la fel de eficient ca înscenarea propriei morți.
Iar dacă vrei să fie cu totul convingător,
o să ai nevoie de un medic fals.
Dr. John Grant.
Bună dimineața. Eu o să mă ocup de examenul medical anual.
- Ce? Nu poți face asta acum. - E în agendă.
Fără acesta, nu o să pot autoriza
majorarea anuală a provizionului pentru pensii.
În condițiile date, s-ar putea să fie ultimul, așa că...
Bine, dar va trebui să fie rapid.
Bineînțeles.
Respirați normal, vă rog.
Au sosit cei de la Chad Mining.
O să trebuiască să continuăm mai târziu.
- Bine, revin mâine. - Nu, așteaptă aici.
Acestea sunt compensările dvs.
Un milion de lire. Mulțumesc.
Revenim mâine pentru aceeași sumă.
Asta, dacă prețul acțiunilor nu crește iar.
Îl cunoașteți pe celălalt partener al nostru, nu?
Bună, Charlie. Mă ții minte?
Sunteți împreună în afacerea asta.
O să mă duc la poliție, la reglementatorul din domeniul financiar.
Și ce o să spui? Că banca e mai coruptă decât noi?
Ați folosit abuziv informații confidențiale, ați manipulat piața,
ați vândut în lipsa clienților.
Mie mi se pare că e cale sigură spre închisoare.
În urmă cu o sută de ani, această bancă mi-a distrus străbunicul.
Acum, domnilor, a sosit vremea răzbunării.
Se spune că răzbunarea se face la rece.
Ce spune el e de-a dreptul glacial.
Ești strănepotul lui James Whittaker Wright?
Da. Iar cu aceste opțiuni de cumpărare,
pot să vă fac banca să plătească la nesfârșit, până mă satur.
Așteaptă puțin... Prea multă lăcomie strică.
Poate ajungem la o înțelegere, băieți.
- Orice. - Și pentru mine e valabil.
Ați spus că orice.
De ce nu o bateți și pe ea?
- Ar fi mai amuzant. - Pentru că sunt un domn.
Și, tocmai din acest motiv, nu o să vă vindem acțiunile.
Escroc nenorocit! Ar trebui să te bat de...
Hai, revino-ți!
- Nu respiră. - Ce?
- Nu simt pulsul. - Chemați doctorul!
- Sunăm la 112? - Nu, idiotule...
Pe cretinul care așteaptă în birou.
Mă tem că domnul nu mai trăiește.
O să sun la Morgă.
L-ai atacat.
- A fost un accident... - Asta să spui poliției...
În cel mai bun caz, cred că intri la omor prin imprudență.
- Omor prin imprudență? - Da, minim zece ani.
Nu pot să mă duc la închisoare. N-am vrut...
Sunt bancher, nu ucigaș.
Trebuie să mă ajutați.
Cred că am putea să facem să dispară totul.
Ați putea? Cum?
Desigur, am avea nevoie de cecurile aferente compensărilor pentru încă o zi.
Aveți grijă să fie cu încasare directă.
Colegul meu era bătrân și avea o boală de inimă.
Da, e îngrozitor. Vreau să spun...
Bătrânul... s-a prăbușit în scaun.
Și cu doctorul ce facem?
O să vorbim cu el și-i spunem ce s-a întâmplat.
Cât despre dvs., aș vrea să plecați acasă
și să vă întoarceți mâine ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Doar că am pierdut două milioane din banii băncii.
Ce să spun? Prețul acțiunilor crește, dar și scade.
Să mergem, Charles.
În regulă, poți să te ridici acum.
Haide, nu te mai prosti.
Miroase a migdale.
- Ce e aia? - Cianură.
- Ce se petrece aici? - I s-a oprit inima.
Nu, se distrează.
Haide, J., nu avem toată ziua la dispoziție.
Nu, tot nu respiră.
"Dragă Albert, mai bine te-ai așeza."
Exact.
Chiar am luat cianură.
Și nu mă numesc Whittaker Wright,
ci Bill Clegg.
Am lucrat toată viața la compania Chorley Asbestos
până când ne-a preluat banca asta nenorocită.
Ne-au deposedat de active,
au făcut praf fondul de pensii și au falimentat compania.
Și nu i-a deranjat nici faptul că
jumătate dintre lucrători erau bolnavi de azbestoză.
Când am fost diagnosticat în fază terminală
m-am hotărât să devin JW3 și să mă răzbun.
Azi dimineață am trimis reglementatorului toate detaliile necesare.
Prin urmare, compensările nu au nicio valoare.
Dar e destul să-l pună pe Charles în penitenciar mult timp
și banca să devină falimentară.
Se pare că lui Clegg i-a plăcut foarte mult să lucreze cu noi
și-i pare rău că nu ne poate despăgubi pentru timpul și cheltuielile implicate.
Acum sugerează să ieșim pe intrarea din spate
pentru că prin față o să vină imediat Divizia Fraudă.
Nenorocitule.
Nu mă jeliți prea mult. Oricum mai trăiam doar câteva săptămâni.
Așa că, în loc să pretind că iau cianură, chiar am luat.
Deci nu e o simplă înscenare a morții, ci una cacealma.
În regulă, haideți să mergem.
Curățăm locul ăsta și plecăm.
Haideți...
Haideți odată, ați întârziat. Trebuie să dispărem.
- Unde e JW3? - Înăuntru. E mort.
- Ce? - Și nici nu e JW3.
- Și nici nu e american. - Haideți.
Afacerea asta o să apară mâine în toate ziarele.
O să trebuiască să ne despărțim o vreme și să ne facem alibiuri.
Albert, internează-te. Danny, Stacie, dacă...
Fir-ar! Stați puțin...
A zis "penitenciar".
În scrisoarea către Albert a zis
"E destul ca să-l pună pe Charles în penitenciar pentru mult timp".
Niciun nordic adevărat nu ar folosi cuvântul ăsta.
Nu, ar zice "la mititica" sau "la închisoare" sau altceva, dar...
- Cine ar folosi "penitenciar"? - Numai un american.
Un yankeu credincios, care salută stelele de pe steag,
un adevărat fiu al unchiului Sam.
Am avut onoarea să-l întâlnim pe unul dintre cei mai mari artiști
ai profesiei noastre dragi.
Îmi explică și mie cineva ce se întâmplă?
Nu e o înscenare a morții.
Nici una cacealma.
Ci una dublă, cu cacealma.
Au dispărut și toate cecurile.
Și cică nu valorau nimic.
Haideți să ne gândim...
Albert, tocmai ți-ai revenit din starea de inconștiență indusă,
ai în buzunar ordine de plată în valoare de mai mult de două milioane
și tocmai i-ai fraierit pe colegii tăi escroci.
Care-ar fi următorul pas?
Te-ai duce la aeroport și te-ai urca în primul avion.
Bineînțeles că puteți zbura la clasa întâi, dle Wright,
dar va trebui să alergați ca să prindeți avionul. E la îmbarcare.
Sunt cam bătrân așa ceva.
Pot să merg cu mașinuța?
Pariezi că nu pot să-mi mușc ochiul?
Am lucrat din greu mai mult de-o lună și tot ce avem e praf în ochi.
Ei, e un preț mic plătit pentru o asemenea minunăție.
Și m-am înșelat.
Adevărata artă a escrocheriei nu e să înșeli un alt escroc...
Ci să înșeli un coleg care se așteaptă la asta.
Cum zici tu, îmi ridic pălăria în fața vicleanului ăstuia.
Am primit cu toții o lecție valoroasă, pe care n-o poți cumpăra.
N e târziu să înveți chiar și la vârsta mea.
Da, e înălțător, dar asta nu va plăti chiria.
Nu, dar o voi plăti eu.
Cum?
Mai ții minte ideea aia cu toaleta-bideu?
Mie mi-a plăcut cum sună
așa că am cumpărat acțiuni de câteva mii înainte de listarea companiei.
Minunat. Acum ne confruntăm cu o pierdere și mai mare.
Nu, deloc.
Se pare că japonezii nu se mai satură de așa ceva.
Se presupune că e cea mai mare invenție din Tokio de la patul pliabil încoace.
- Adică, prețul acțiunilor crește continuu? - Da, deja am câștigat 25 de mii.
Deci chiar ești Dl toaletă-bideu.
Nu sunt de laudă, dar...
Există foarte multe povești diferite
despre ce s-a întâmplat cu James Whittaker Wright
după aventurile trăite la oraș.
Nu știu care este, de fapt, adevărul,
dar îmi place să cred că, pe drum,
și-a găsit propriul colțișor din Raiul escrocilor.
Traducerea: carmeno/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro