Will.
- Hvorfor skjer dette? - Jeg vet ikke.
Du er vakker.
Det betyr ulykke å se bruden før bryllupet.
Gi vei, slipp meg frem. Hvordan våger du?
Trekk mennene dine tilbake. Hører du?
Lenge siden, guvernør Weatherby Swann.
- Cutler Beckett? - Lord Beckett, faktisk.
Uansett har du ingen rett til å arrestere denne mannen.
Jo, faktisk. Mr. Mercer?
Arrestordre på en William Turner.
- Den gjelder Elizabeth Swann. - Ja vel? Min feil.
- Arrester henne. - Hva er anklagen?
Her er arrestordren på William Turner.
Jeg har også en på James Norrington.
- Er han her? - Hva er anklagen?
Kommandør Norrington søkte avskjed for noen måneder siden.
Det var ikke svaret på spørsmålet mitt.
Lord Beckett, når det gjelder ubesvarte spørsmål...
Vi er under myndigheten til kongens guvernør i Port Royal,
så kan du si oss hva vi er anklaget for?
Anklagen gjelder "Et komplott for å frita
en som er dømt til døden for forbrytelser mot Kronen og lmperiet...
Straffen for dette er dessverre også døden.
Dere husker kanskje sjørøveren Jack Sparrow?
Kaptein.
Kaptein Jack Sparrow.
Jeg tenkte nok du husket ham.
Femten mann på død manns kiste
Hei og hå. En flaske med rom
Djevelen og fylla tok alle de siste
Hei og hå. En flaske med rom
Kom igjen, fanger.
Beklager.
Noe imot en liten omvei?
Tenkte ikke det.
- Ikke helt etter planen. - Komplikasjoner oppsto,
og ble overvunnet.
Fant du det du var ute etter?
Kaptein, mannskapet og meg,
forventet noe som glitret mer.
Særlig siden Isla de Muerta-skatten forsvant til havs igjen.
Marinen jakter på oss rundt Atlanterhavet.
- Og orkanen. - Ja.
Det er lenge siden vi har utført ærlig sjørøveri.
- Glitrene. - Ja, glitrende.
Føler alle det sånn?
At Jack ikke tjener deres interesser som kaptein?
Gå planken.
- Hva sa fuglen? - Ikke skyld på fuglen.
Vis oss hva som står på tøyet.
- Det hjelper ikke. - Det hjelper meg.
- Det er en nøkkel. - Nei. Mye bedre.
Det er en tegning av en nøkkel.
Mine herrer,
hva gjør nøkler?
Nøkler
låser opp ting?
Og det er noe verdifullt på innsiden av det nøkkelen åpner.
Så vi må finne det nøkkelen låser opp til.
Har vi ikke nøkkel, får vi ikke åpnet det vi ikke har som den åpner.
Hvorfor finne det vi ikke har, som skal åpnes,
uten først å finne nøkkelen som åpner det?
Vi skal finne nøkkelen.
Du prater bare tull.
Noen flere spørsmål?
Hva er kursen?
Kursen...
Sett seil
rundt regnet
den veien.
Kaptein?
Kom igjen. Dere vet hvordan det skal gjøres.
Har du merket
at kapteinen oppfører seg merkelig?
Setter seil uten kurs.
Noe plager Jack, og merk deg mine ord,
en ulykke for Jack Sparrow er en ulykke for oss.
Lord Beckett, fangen som befalt.
De trengs ikke.
Ostindiakompaniet trenger dine tjenester.
Du skal være vår agent
i transaksjonen med vår felles venn kaptein Sparrow.
Han er mer enn bekjent. Hvordan kjenner du ham?
Vi har hatt med hverandre å gjøre før.
Begge har satt sitt merke på hverandre.
Hvilket merke satte han på deg?
Takket være deg, ble Sparrow frigitt.
Jeg vil at du skal gå til ham
og hente noe han er i besittelse av.
Hente tilbake. Med sverd?
Byttehandel.
Kaperbrev.
Du tilbyr ham benådning.
Jack vil være fri, og kaperkaptein ansatt av England.
Jack anser neppe ansettelse som frihet.
Frihet.
Jack Sparrow er en utdøende art.
Verden blir mindre, og kartet mer utfylt.
Han må finne sin plass i den nye verden eller dø.
Ikke ulikt deg, Mr. Turner.
Bøddelens løkke venter deg og forloveden.
- Vil du ha både Jack og Black Pearl? - Black Pearl?
- Eiendommen han besitter. - Et skip? Langt ifra.
Gjenstanden er mindre og mer verdifull.
Noe han alltid går med.
Et kompass?
Du kjenner til det.
Hent kompasset hit, ellers blir det ingen avtale.
Hvorfor er det alltid tomt for rom?
Derfor.
Hvil.
Tiden er ute, Jack.
Bootstrap.
Bill Turner?
Du ser godt ut, Jack.
Er dette en drøm?
Nei. Da ville det vært rom her.
Så du fikk Black Pearl.
Jeg fikk litt hjelp, forresten.
Av din sønn.
William?
Han ble altså sjørøver, tross alt.
Hva skylder jeg gleden av dine byller?
Han sendte meg.
Davy Jones.
Så det ble altså deg.
Shanghaiet han deg?
Jeg valgte det.
Beklager min rolle i mytteriet mot deg, Jack.
Jeg forsvarte deg.
Etterpå gikk alt galt.
De bandt meg til en kanon. Jeg endte på havets bunn,
knust under vannets vekt.
Klarte ikke å røre meg.
Klarte ikke å dø.
Den minste lille sjanse til å unnslippe ville jeg ta.
Bytte hva som helst mot det.
Det er mye en mann gjør for å utsette dommen.
Du har en pakt med ham også.
Han hevet Black Pearl for deg. Du har vært kaptein i 13 år.
Teknisk sett...
Du kan ikke snakke deg ut av dette.
De samme vilkår gjelder oss begge.
Én sjel dømt til å tjene 100 år om bord på skipet sitt.
Den flyvende hollender har en kaptein...
Da gjenstår havets bunn.
Han vil sende leviatan etter deg
og dra deg og Black Pearl tilbake i dypet.
Og når slipper han løs dette beistet?
Jeg har alt sagt det.
Din tid er ute.
Det er på vei,
med gnagende sult til mannen med det svarte merket.
Alle mann på dekk.
På dekk.
Jeg vil se tempo.
Full seilføring.
Mann brasene. Seil som du hadde djevelen i hælene.
- Og kursen? - Mot land.
- Hvilken havn? - Jeg sa ikke "havn", jeg sa land.
- Jacks hatt. Vend. - La den være.
Løp.
Alle mann på post.
Guds mor og barn, hva er det som jager oss?
Ingenting.
- Ingen adgang. - Jo, det har han nok.
Mr. Swann.
Guvernør Swann.
Tror du jeg har parykk for å holde hodet varmt?
Jacks kompass? Hva vil Beckett med det?
Hva så? Jeg finner Jack og overbeviser ham om å returnere til Port Royal.
Så blir tiltalene mot oss droppet.
Nei. Vi må nok sikre friheten deres bedre.
Har du ikke tro på meg eller Jack?
At du risikerer livet for Sparrow,
betyr ikke at han ville gjort det samme for noen andre.
Hvor er kjøteren med nøklene?
Jeg stoler på deg.
På dere begge.
Hvor finner du ham?
Jeg begynner på Tortuga og gir ikke opp før jeg finner ham.
Så kommer jeg tilbake og gifter meg med deg.
- Skikkelig? - Med iver, hvis du ennå vil ha meg.
Var det ikke for dette gitteret, ville jeg gjerne hatt deg nå.
- Jeg venter på deg. - Hold utkikk på horisonten.
Skylder meg 4 dubloner. Hørte han var død.
Singapore, hørte jeg. Full med et smil.
Jack Sparrow dukker opp i Singapore, sikkert som tidevannet.
Jeg har ikke sett ham på en måned.
Når du finner ham, gi ham denne beskjeden.
Aner ikke noe om Sparrow,
men det er en øy syd for stredet
hvor jeg bytter krydder mot
deilig menneskekjøtt.
Vet ikke om Jack er der, men du finner et skip der.
Et skip med svarte seil.
Broren min ror deg i land.
Hva er i veien? Stranden er der.
Hva?
Marty.
Cotton.
Er det noen her?
Et kjent fjes.
- Ikke spis meg. - Det skal jeg ikke.
Gibbs.
Kom igjen.
Hvem vil dø?
Jeg kan holde på hele dagen.
Jeg er oppriktig glad for å se deg.
Jack, det er meg. Will Turner.
Be dem slippe meg.
...evnukk... Klipp, klipp.
Jack, kompasset. Det er alt jeg trenge. R
Elizabeth er i fare. Vi ble arrestert fordi vi hjalp deg.
Hun skal henges.
Oppfattet?
Redd meg.
Hva sa du til dem?
Hva med Elizabeth?
Flink pike. Kom nærmere.
- Vi biter ikke. - Kom igjen. Vi biter ikke.
Kom fort.
- Hva skjer? - Vi har ennå anseelse her.
Jeg har ordnet skipsleilighet til England. Kapteinen er en venn.
Nei. Will leter etter Jack.
- Vi kan ikke stole på William Turner. - Han er bedre enn du tror.
Beckett benåder bare én, og det er Jack Sparrow.
Selv om Will lykkes, ikke be meg se min datter gå til galgen.
Kanskje kan jeg sikre Will en rettferdig rettergang.
- Den vil ende i henging. - Da har du intet her.
Vent inne.
Kaptein?
God aften, guvernør.
Synd.
Han hadde dette i lomma.
Et brev til kongen.
Fra deg.
Hva er det dere gjør?
- Hvor er hun? - Hvem?
Lojalitet er ikke lenger gangbar valuta her,
slik din far tror.
Hva gjelder da?
Bare mynt er gangbar valuta.
Da kan vi komme til en enighet.
- Jeg vil forhandle. - Jeg lytter.
Jeg lytter oppmerksomt.
Disse er undertegnet av kongen.
Ja, og verdiløse uten mitt navnetrekk og segl.
Ellers ville jeg ikke vært her.
Du sendte Will etter Jack Sparrows kompass.
- Til ingen nytte. - Forklar.
Jeg var på Isla de Muerta. Jeg har sett skatten selv.
- Det er noe du må vite. - Jeg skjønner.
Du tror kompasset bare fører til Isla de Muerta,
og vil redde meg fra en grusom skjebne.
Ikke bekymre deg.
Jeg bryr meg ikke om forbannet aztekergull.
Så provinsielle er ikke mine lyster.
Det er andre verdifulle kister i de farvannene.
Så kanskje du vil gi meg et bedre tilbud.
Og ta med at du har frarøvet meg en bryllupsnatt i beregningen.
Det har jeg.
Et forhindret bryllup,
eller skjebnens inngripen?
Du går langt for Jacks Sparrows frihet.
- De er ikke til ham. - Ikke?
For Turners frihet,
vil jeg fortsatt ha kompasset.
Ta det med i beregningen.
Det var Forsynet som satte oss fri.
Heller jeg som var smart.
Ikke sant, bisken?
Hvordan vet du at ikke Forsynet gjorde deg smart?
Men jeg stjeler ikke noe skip.
Jeg stjeler ikke. Det er redning. Når begynte du å bry deg?
Vi er ikke udødelige. Vi må vokte våre udødelige sjeler.
- Du kan ikke lese. - Det er Bibelen. Det er bra å prøve.
Å late som du leser Bibelen er å lyve. Det er en hån mot...
Se.
Der er hun.
Hva er det med ham?
Så vel en havkatt.
Dumme kjøter.
Kom igjen.
- Bare å ta for seg. - Tidevannet hjelper.
Og vi gjør en redningsdåd.
Gudsens sanning.
Vi får redde henne snarest,
sjelene våre står jo på spill.
Amen.
Takk.
Hvorfor skulle han gjøre det? Hvis Jack er høvding...
Ja, pelegostene gjorde Jack til høvding,
men bare så lenge han oppfører seg som en.
Han hadde ikke noe valg. Han er like mye fange som oss andre.
Mer også. Pelegostene tror Jack er en gud i menneskeham,
og de skal ære ham ved å slippe ham ut av kroppen.
De skal steke og spise ham.
Hvor er mannskapet?
Disse burene ble bygget etter vi kom hit.
Festen skal begynne.
Jacks liv ender
når trommene slutter.
Vi kan ikke bare henge rundt her.
Mer ved. Stor ild.
Jeg er høvding. Vil ha stor ild.
Kom igjen.
Kom igjen. Mer ved.
Pokker.
Litt krydder.
Bra.
Ta beina gjennom Begynn å klatre.
Kom igjen. Vi trenger alle som mannskap på Black Pearl.
Du vil ikke trenge alle, faktisk.
Seks mann holder.
Å, nei.
- Fort. - Kom igjen.
Er det alt dere klarer?
Vent. Stopp.
- Hva driver de med? - Stopp.
En slange.
Kom igjen.
Fang dem!
Lkke bra.
Kutt repet. Finn en stein.
Rull i vei.
Kom igjen.
- Løft buret. Fort. - Løft det som et dameskjørt.
Løp.
Denne veien.
Søk dekning.
Hold opp.
Pokker.
Kast fortøyningen.
Fortøyningen.
Din hårete tyv. Gi det tilbake.
- Ikke bit. - Kast fortøyningen.
Han har øyet mitt. Han vil ikke gi det tilbake.
- Hvordan fikk du det tilbake sist? - Utmerket. Vi er halvveis.
Vi hjalp til mens vi ventet på dere.
- Klare til å seile. - Hva med Jack?
Jeg drar ikke uten ham
- På tide å dra. - Kast loss.
Klare til å kaste loss.
Flink bisk.
Mine barn, dere vil alltid huske denne dagen som dagen da dere nesten...
Kaptein Jack Sparrow.
Vi må vekk fra denne øya, og ut på åpent hav.
Ja til begge deler, bare vi holder oss i grunt farvann.
En anelse selvmotsigende.
Jeg stoler på din forsonende navigasjonskunst.
Hvor er apen? Jeg vil skyte noe.
Jack. Elizabeth er i fare.
Har du vurdert å låse henne inne?
Hun skal henges fordi hun hjalp deg.
Vi må alle svare for våre feilgrep til slutt.
Jeg trenger kompasset ditt, Jack.
Jeg må bytte det mot hennes frihet.
Vi må ro opp elven.
Et lite, helt forbigående behov, kanskje?
Nærmest som et innfall?
Nei, et absolutt og urokkelig behov.
Vi må seile i all hast til Port Royal.
William,
jeg skal gi deg kompasset,
hvis du hjelper meg
å finne denne.
- Du vil jeg skal finne denne? - Nei.
Du vil at du skal finne den,
for funnet av denne gjør at ditt funn
og/eller finner den umulige muligheten til å redde dama di. Hva-hun-nå-heter.
Skjønner?
Skal denne redde Elizabeth?
Hvor mye vet du om Davy Jones?
Lkke mye.
Ja, den redder Elizabeth.
Hva skal dette bety?
Hvis begge vil ha kjolen, får dere dele den.
Det er ikke slik, sir. Skipet er hjemsøkt.
Jaså? Og hva mener du?
Det er kvinnelig nærvær om bord, sir.
Mannskapet føler det.
Gjenferdet av en som ble enke før ekteskapet
på leting etter mannen som havet tok.
Antakelig jomfru.
Et ondt varsel.
Vi kaster kjolen over bord og håper at ånden følger etter.
Nei. Det gjør den bare sint.
Vi må vite hva ånden vil, og gi den det tilbake.
Det holder.
Dere er to overtroiske tullinger.
Det ser ut til å være en blindpassasjer om bord.
Åpenbart en ung kvinne.
Gjennomsøk skuta og finn henne.
Og hun er antakelig naken.
Hvorfor frykter Jack åpent hav?
For den som tror sånt,
har Davy Jones et uhyre i sin tjeneste -
et monster med fangarmer som suger ansiktet av deg
og drar skipet ned i knusende mørket.
Selveste kraken.
De sier at stanken fra ånden hans...
Din siste opplevelse på Guds grønne jord
er krakens brøl og et stinkende gufs av tusen råtne lik.
For den som tror sånt.
Og nøkkelen vil redde ham?
Det er det Jack vil vite.
Sterkt nok å besøke...
henne.
Henne?
Ja.
Ingen fare, folkens. Tante Dalma og jeg er gamle venner.
Vi er uadskillelige.
Var. Har vært.
Før.
- Jeg er rett bak deg. - Det er foran jeg er redd for.
Pass på båten.
Tante Dalma.
Jeg visste at vinden en dag ville blåse deg tilbake hit.
Du...
Du har en aura av
skjebne omkring deg,
William Turner.
Kjenner du meg?
Du vil gjerne kjenne meg.
Her skal ingen "kjenne" hverandre. Vi trenger hjelp.
- Trodde jeg kjente deg. - Ikke så bra jeg hadde håpet.
Kom.
Hvilke tjenester kan jeg tilby deg?
- Jeg vil ha betaling. - Jeg har den med.
Se.
En udød ape.
Slå den.
Du aner ikke hvor lang tid det tok å fange den.
En rimelig pris.
Vi leter etter denne.
Og låsen den åpner.
Fører ikke kompasset jeg solgte deg til denne?
Kanskje. Hvordan det?
Jack Sparrow vet ikke hva han vil.
Eller vet du det,
men vil bare ikke erkjenne at det er ditt?
Den åpner låsen på en kiste.
Og i kisten er det du søker, ikke sant?
- Hva er det i den? - Gull?
Juveler? Herreløse kostbarheter?
Ingenting ondt, vel?
Dere kjenner Davy Jones?
En havets mann.
En god sjømann,
inntil han møtte det som tynger alle menn.
Hva tynger alle menn?
Ja, hva?
- Havet. - Hoderegning.
Dikotomien rundt godt og ondt.
En kvinne.
Han forelsket seg.
Nei. Jeg hørte han forelsket seg i havet.
Samme historie, annen versjon, og alle er sanne.
Det var en kvinne
like ustadig og hard
og uregjerlig som havet.
Han sluttet aldri å elske henne.
Smerten ved det var for mye å leve med,
men ikke nok til å dø av.
Hva la han egentlig i den kisten?
Hjertet sitt.
Bokstavelig eller billedlig talt?
Bokstavelig kunne han jo umulig legge hjertet sitt i en kiste.
Eller kunne han?
Livets små, flyktige gleder ble uten verdi.
Derfor
skar han ut hjertet sitt,
og låste det ned i en kiste som han skjulte for verden.
Nøkkelen
bærer han alltid på seg.
- Du visste dette. - Nei. Ikke hvor nøkkelen var.
Vi border Den flyvende hollender. Tar nøkkelen,
drar tilbake til Port Royal og redder jenta di.
Kom med hånden din.
Det svarte merket.
Jeg har utmerket syn, bare så dere vet det.
Jeg har det du trenger. Hvor la jeg det?
Hvor er du, lille venn?
Så lenge alene i alt dette rotet.
Davy Jones kan ikke gå i land.
Kan bare gå i land hvert tiende år.
Landjorda er trygg, Jack Sparrow,
så bær den med deg.
Jord.
- Dette er en krukke med jord. - Ja.
Vil en krukke jord hjelpe?
Vil du ikke ha den, så gi den tilbake.
Da hjelper den.
Vi må altså finne Den flyvende hollender.
En aura av skjebne.
Er det Den flyvende hollender?
- Lite imponerende. - Omtrent som deg.
Ikke undervurder henne.
- Må ha gått på revet. - Hva er planen?
Jeg ror over og leter til jeg finner nøkkelen.
Og mannskapet om bord?
Jeg hogger ned enhver.
Jeg liker det. Enkelt og lett å huske.
Vognen venter, sir.
Blir du fanget, si at Jack Sparrow sendte deg for betale gjeld.
Det kan redde livet ditt.
Slukk lyktene.
- Matros... - Heis klyveren. Kapteinens ordre.
Og gjør fast. Gå rundt.
Det nytter ikke. Dere står på grunn.
Under oss.
Råtten ånde.
Ned på alle fire margbein og be.
Unna.
Fem lever ennå. Resten er døde.
Frykter du døden?
Frykter du den mørke avgrunnen?
Regnskapet over ditt liv.
Straffen for dine synder.
Jeg kan tilby deg
en utvei.
Ikke hør på ham.
Frykter du ikke døden?
Jeg tar mine sjanser, sir.
I dypet med ham.
Forbannede usling.
Livet er grusomt.
Skulle det hinsidige være noe bedre?
Jeg tilbyr et valg.
Bli en av oss,
og utsett dommen.
Hundre år foran masten.
Vil du mønstre på?
Det vil jeg.
Du er verken død eller døende.
Hva er ditt ærend?
Jack Sparrow har sendt meg for å betale gjelden sin.
Hva er ditt ærend?
Jack Sparrow har sendt meg for å betale gjelden sin.
Sier du det?
Det tilbudet frister meg overmåte.
Du har en gjeld å betale.
Du har vært kaptein på Black Pearl i 13 år.
Det var avtalen.
Teknisk sett var jeg bare kaptein i to år, til mytteriet.
En dårlig kaptein, men kaptein likefullt.
Har du ikke alltid presentert deg som kaptein Jack Sparrow?
Du har betalingen min. En sjel til å tjene ditt skip.
En sjel er ikke lik en annen.
Prinsippet gjelder altså. Vi forhandler bare pris.
Pris?
Hvor mange sjeler er min sjel verdt?
Ett hundre sjeler.
Om tre dager.
Du er god som gull. Bare send gutten tilbake.
Ham beholder jeg. Som håndpenger.
Da har du bare 99 sjeler igjen.
Har du ikke møtt Will?
Edel, modig, en utmerket sopran.
Verdt minst fire.
Kanskje tre og en halv.
Nevnte jeg tilfeldigvis
at han er forelsket?
I en jente.
Bryllupet står snart.
Forlovet.
Å skille ham og henne er bare halvparten så ondt
som faktisk å la dem gifte seg. Eller hva?
Jeg beholder gutten. 99 sjeler.
Men jeg undres, Sparrow,
kan du leve med dette?
Å dømme en uskyldig mann, en venn,
til et liv i min tjeneste mens du selv farer fritt?
Ja, det er greit for meg.
Skal vi skrive pakten i blod? Jeg mener blekk?
Tre dager.
Jeg føler meg skitten og uvanlig.
Hvordan skal du høste disse 99 sjelene på tre dager?
Han sa heldigvis ikke noe om tilstanden de skulle være i.
Tortuga.
Det er uhørt. Havneavgift, kaiavgift,
bryggedrift og gud hjelpe meg loslønn.
Må alle jobbe for Ostindiakompaniet?
Jeg er redd, sir, Tortuga er eneste frihavn på disse kanter.
En sjørøverhavn, mener du. Beklager.
Jeg er en ærlig sjømann. Jeg jobber hederlig for føden og sover godt.
Sir.
Hun vil at du skal gjøre noe.
Hun prøver å gi et tegn.
Den veien. Se etter et tegn.
Der er det.
- Tegnet. - Det er tang.
- Tang kan være et tegn. - Ser ut som innvoller.
- Et dårlig tegn. - Hva er det der?
Mener du deg verdig til å seile på Black Pearl?
Jeg har aldri seilt.
Men jeg vil se verden mens jeg ennå er ung.
Du duger. Skriv under her. Neste.
Kona stakk av med bikkja.
Har vært en måned på fylla,
og driter fullstendig i
om jeg lever eller dør.
- Perfekt. Neste. - Jeg vet hva jeg vil...
- Jeg er én arm og et stivt bein. - Utkikkstønna på deg.
- Jeg vet hva jeg vil. - Neste.
Siden jeg var gutt ville jeg bare seile, i all evighet.
Ønsket ditt blir snart oppfylt. Skriv under.
Tusen takk.
- Hvordan ligger vi an? - Medregnet de fire, har vi fire.
Hva er din historie?
Min historie.
Samme som din, jeg er bare ett kapittel etter.
Jeg jaget en mann over De syv hav.
Jakten kostet meg mannskapet,
kommandoen min,
og livet mitt.
- Kommandør? - Ikke nå lenger. Hørte du ikke etter?
Jeg tok dere nesten ved Tripoli.
Og ville gjort det, var det ikke for den fordømte orkanen.
Lord.
Du prøvde vel ikke å seile igjennom?
Får jeg hyre om bord,
eller ikke?
Du sa ikke hvor dere skal.
Et hyggelig sted?
Er jeg verdig til å tjene
under kaptein Jack Sparrow?
Eller skal jeg bare drepe deg nå?
Du er hyret.
Beklager. Gammel vane og alt det der.
- Forsiktig. - Du sikter på kapteinen.
På tide å dra.
Takk, kamerat.
Fortsett.
Kom igjen. Hvem vil ha juling?
Still dere i kø, så tar jeg dere etter tur.
Kom igjen, hvem er først?
Måtte bare unne meg det.
James Norrington.
Hva har verden gjort med deg?
Hal i.
Gjør fast taklet, Mr Turner.
Rask på.
- Gå vekk. - Hei. Se deg for.
Slipp, gutt.
Få det kreket på beina.
Og fem slag, så du husker å holde fast.
Hindrer du meg i pliktene mine?
- Du må dele straffen. - Jeg tar hele.
Sier du det?
Og hva skyldes denne oppofrelsen?
Min sønn.
Han er min sønn.
For et makeløst tilfelle.
Fem slag, mener jeg det var.
Ikke tale om.
Katten er ute av sekken, Mr. Turner.
Din sønn skal føle klørne, fra andre, eller deg.
Båtsmann.
Du slapp lett, gutt.
- Will. - Jeg trenger ikke din hjelp.
Båtsmannen vet å flå kjøttet av beinet med hvert slag.
Gjorde du dette av barmhjertighet?
Etter hundre år foran masten, mister man seg selv, litt etter litt,
til du ender som stakkars Wyern her.
Sverger du først eden til hollenderen. Er det ingen utvei.
Ikke før gjelda er betalt.
Jeg sverget ingen ed.
Du må flykte.
Ikke før jeg finner denne.
Nøkkelen.
Død manns kiste.
Hva vet du om den?
Lås opp kisten med nøkkelen og gjennombor hjertet...
Nei, spar hjertet.
hollenderen trenger et levende hjerte, ellers er det ingen kaptein,
og uten kaptein er det ingen til å bære nøkkelen.
Har kapteinen nøkkelen?
- Hvor har han den? - Skjult.
- Hvor er kisten? - Skjult.
Kommet for å mønstre på? Velkommen om bord.
Nei, finne mannen jeg elsker.
Jeg er dypt smigret, men min første og eneste kjærlighet er havet.
Jeg mener William Turner. Kaptein Sparrow.
Gjem rommen.
Disse klærne kler deg ikke. Gå i kjole eller ingenting.
Jeg har tilfeldigvis en i lugaren.
Will lette etter deg. Hvor er han?
Jeg er lei for å måtte fortelle deg det,
men grunnet en rekke uforutsette hendelser som intet har med meg å gjøre,
ble arme Will shanghaiet til Davy Jones" mannskap.
Vær så snill...
Kapteinen på Den flyvende hollender?
- Hva gjør du her? - Du hyrte meg.
- Det er nivået her nå. - Du lukter rart.
Jeg vil bare finne Will.
Er du sikker på at det er det du vil mest av alt?
Selvfølgelig.
Vil du ikke heller finne en måte å redde Will på?
- Har du en utvei? - Vel,
- Det finnes en kiste. - Herregud.
Av ukjent størrelse og opphav.
Med Davy Jones" bankende hjerte i.
Den som eier kisten kan befale Jones å gjøre hva som helst,
inkludert å redde Will fra sin dystre skjebne.
Du tror vel ikke på dette?
Hvordan finner vi den?
Med dette.
Kompasset mitt er enestående.
Enestående i betydningen "ødelagt".
Sant nok, kompasset peker ikke mot nord.
Hvor peker det?
Mot det du ønsker mest av alt i verden.
- Er dette sant? - Hvert ord.
Og det du ønsker mest av alt i verden,
er å finne kisten til Davy Jones, ikke sant?
- Nei, å redde Will. - Ved å finne Davy Jones" kiste.
- Vi har en kurs. - Endelig.
Kast loss. Lett anker og sett alle seil.
Miss Swann.
Velkommen som mannskap, tidligere kommandør.
Å kjenne verden og ens egen plass i den er en god ting.
Jeg forsikrer, disse trengs ikke.
Tenkte du ville vite hvor din datter befinner seg.
- Har du hørt nytt? - Sist sett på Tortuga,
som hun forlot sammen med sjørøveren Jack Sparrow,
og andre rømlinger fra loven.
Lov og lov.
En av dem var den forrige eieren av dette sverdet.
Våre skip jakter på dem. Loven skal håndheves med kanoner, sabler
og alt slags nådeløst metall.
Usmakelig å bare tenke på redslene som venter folk om bord.
Hva vil du med meg?
Din myndighet som guvernør, din innflytelse i London,
samt lojaliteten til Ostindiakompaniet.
Til deg, mener du.
Skal jeg ta jernene av?
Gjør hva du kan for min datter.
Mercer, enhver mann har en pris han kan godta.
Selv for det han håpet aldri å selge.
Jeg satser ti år.
Jeg setter ti år imot.
Avtale.
Undrer du over spillet?
- Jeg forstår det. - Løgner.
Det er et illusjonsspill. Alle terningene inngår, ikke bare dine egne.
- Hva er innsatsen? - Det eneste vi har.
Flere år i tjeneste.
- Og alle kan utfordres? - Ja, alle.
Jeg utfordrer Davy Jones.
Jeg tar imot.
- Innsatsen? - Min sjel. En evighet i din tjeneste.
Mot hva?
Jeg vil ha dette.
- Hvordan vet du om nøkkelen? - Ikke med i spillet, hva?
Du kan ennå gi deg.
- Hva betyr dette? - Jeg er med. Jeg satser like mye.
Nei. Ikke gjør dette.
Loddet er kastet.
Jeg byr tre toere.
Ditt bud, kaptein.
Fire firere.
Fire femmere.
Seks treere.
Syv femmere.
Åtte femmere.
Velkommen til mannskapet.
Tolv femmere.
Kall meg en løgner, eller høyne budet.
Og selv bli kalt løgner som takk?
Bootstrap Bil, du er en løgner, og skal bli en evighet om bord på skipet.
Mr Turner, du må bare gå i land
i første havn vi anløper.
Tosk. Hvorfor gjorde du det?
Kunne ikke la deg tape.
Å tape eller vinne, var ikke poenget.
Nøkkelen.
Du ville vite hvor den er.
Kapteinen sier jeg skal avløse deg.
Kapteinens ordre.
Her. Ta denne også.
Kom deg i land, og bli der.
Min skjebne var å dø til sjøs.
Jeg ønsket ikke det for deg.
Du trengte heller ikke å velge det selv.
Jeg kunne si jeg ble tvunget til å la deg bli sjørøver.
Men jeg var ikke helt imot det.
Du skylder meg ingenting, Will.
Avsted, nå.
De får vite at du hjalp meg.
Hva mer kan de gjøre mot meg?
Jeg lover deg én ting.
Jeg skal befri deg fra Jones" tak over deg,
og ikke hvile før denne kniven er stukket i hans hjerte
Jeg gir deg ikke opp.
Jeg lover.
- Beckett? - Ja, de er med.
Lord Beckett fra Ostindiakompaniet.
Will jobbet for Becket og nevnte det aldri.
Beckett vil ha kompasset. Bare én grunn til det.
Selvsagt.
- Han vil ha kisten. - Ja, han nevnte noe om en kiste.
Hvis selskapet får kisten, får de kontroll over havet.
- En nedslående tanke. - Og en dårlig en.
Dårlig for alle som kaller seg sjørøver.
Det må være mer hastighet å få ut av seilene.
Stram fokken.
Tør jeg spørre hvordan du fikk disse?
- Overtalelse. - Vennlig?
Overhodet ikke.
Will holder avtalen sin, men gevinsten fikk du - full benådning.
"Kaperbrev på vegne av Ostindiakompaniet."
Jeg kan ikke kjøpes så billig.
- Jack, gi meg brevene. - Nei.
Overtal meg.
Du vet Will lærte meg å bruke sverd.
Som jeg sa, overtal meg.
Det er snodig.
Før drømte jeg om at du så slik ut når du tenkte på meg.
- Jeg vet ikke hva du mener. - Jo, det gjør du.
Ikke vær absurd. Jeg stoler på ham, det er alt.
Lurte du ikke på hvordan din forlovede endte på Den flyvende hollender?
Merkelig å komme så langt til havs i lettbåt.
Bare seil det hun er god for.
Hva flykter vi fra?
Hvor fikk du denne kjolen?
Fant den her.
Mennene trodde den tilhørte en ond ånd.
- Tåpelig. - Ja. Ytterst tåpelig.
Den bragte hell. Ånden ba oss seile til Tortuga,
og vi fikk et pent overskudd der.
Ikke bokført, selvsagt.
Noen av mannskapet deserterte vel der?
- Hvordan det? - Kaptein. Skip i sikte.
- Flagg? - Ingen.
- Sjørøvere. - Eller enda verre.
Følg godt med.
La ingen gledens stemme høres.
La ingen se mot himmelen med håp.
La denne dagen forbannes av oss som vekker
selve kraken.
Jeg har ført oss i fortapelsen.
Det er Den flyvende hollender.
- Hva skjedde? - Vi gikk på et rev.
Få roret løs. Hardt babord, så styrbord.
Kraken!
Her er den. Ta den.
Gutten er borte. Havet må ha tatt ham.
Jeg er havet.
Du trenger tid alene med tankene dine.
- Arresten. - Hva med de overlevende?
Det er ingen overlevende.
Kisten er ikke trygg. Sett kurs for Isla Cruces.
Ta meg dit først, ellers må djevelen betales.
Først?
Hvem sendte den tjuvradden på mitt skip?
Hvem fortalte om nøkkelen?
Min dype kvinneinstinkt sier meg at du er ulykkelig.
Jeg trodde jeg ville vært gift nå.
Jeg er så klar for å gifte meg.
Du vet...
Lizzie, jeg er kaptein om bord,
og som kaptein kan jeg faktisk innstifte ekteskap her.
På dette dekket.
Her og nå.
Nei, takk.
Hvorfor ikke?
Vi er så like, du og jeg. Jeg og du. Oss.
Bortsett fra æresfølelse, anstendighet og moralsk ryggrad.
Og hygiene.
Bagateller.
Du skifter nok mening. Jeg vet det.
- Du virker så sikker. - Ett ord. Nysgjerrighet.
Du lengter etter frihet.
Du lengter etter å gjøre det du vil, fordi du vil det.
Følge egoistiske innfall.
Føle hvordan det er.
En dag klarer du ikke stå imot.
Hvorfor virker ikke kompasset ditt?
Det virker utmerket.
Vi er like.
Øyeblikket vil komme da du kan vise det.
- Gjøre det rette. - Jeg elsker de øyeblikkene.
Jeg liker å vinke til dem når de passerer.
Du vil få sjansen til å gjøre noe tappert.
Og da vil du oppdage noe.
At du er et godt menneske.
All erfaring til tross.
Jeg har tro på deg.
- Vet du hvorfor? - Fortell, søta.
Nysgjerrighet.
Du vil ha det.
En sjanse til å beundres og få belønningen som følger med.
Du klarer ikke stå imot.
Du vil vite hvordan det smaker.
Ja, jeg vil vite hvordan det smaker.
Men som det gode mennesket du er,
vil du aldri sette meg i en stillling som vil vanære min dyd.
Jeg er stolt av deg, Jack.
Land i sikte!
Jeg vil ha krukka med jord.
- Du ror for fort. - Du ror for sakte.
- Vi vil ikke at kraken skal ta oss. - Jeg sparer kreftene til han kommer.
Jeg tror ikke det er "kraken". Jeg har hørt det skal uttales "kraaken".
Med lang "a"?
Nei. På skandinavisk uttales det "krokken", så "kraken" er nærmere.
Vi er ikke skandinvaer, er vi? "Kraaken".
Det er en mytologisk skapning. Jeg uttaler det som jeg vil.
Vokt båten. Pass tidevannet.
Ikke rør jorden min.
Det virker ikke. Det viser ikke det man ønsker mest.
Jo, du sitter på det.
- Hva behager? - Flytt deg.
- "Vokt båten". - Jeg burde vært på sirkus.
Skopuss, sir?
De har kommet. Og jeg kan ikke gå i land på ti år.
Og vi skal handle i ditt sted?
Dere kjenner straffen for å feile.
Gå ned.
Det er ekte.
Du snakket sant.
Jeg gjør det en hel del, men folk blir alltid overrasket.
Med god grunn.
Du er uskadd, gudskjelov. Jeg har lett etter deg.
Hvordan kom du hit?
Havskilpadder. Bandt dem til føttene.
Ikke lett, hva?
- Jeg skylder deg takk. - Gjør du?
Da du lurte meg om bord for å betale din gjeld til Jones...
Hva?
...ble far og jeg gjenforent.
Bare hyggelig.
Hvert ord du sa til meg var løgn.
Stort sett.
Det falt seg sånn.
- Hva er det du gjør? - Jeg skal drepe Jones.
Jeg kan ikke tillate det, William.
Hvis Jones er død, hvem skal tøyle uhyret hans?
Vær så vennlig.
Nøkkelen.
Jeg holder løftene mine, Jack.
Jeg skal befri far. Måtte du leve og se det.
Jeg kan heller ikke tillate det. Beklager.
Omsider på mitt parti.
Lord Beckett vil ha innholdet i kisten.
Jeg gir ham det, og får livet tilbake.
- Ambisjonens mørke sjel. - Utsikten til frikjøp, vil jeg heller si.
Slutt.
- Vokt kisten. - Nei.
Dette er barbarisk. Det er ikke slik voksne menn...
Greit. Frem med sverdene og bank løs på hverandre.
Det løser jo alt. Jeg har fått nok.
Jeg har fått nok av ustøe og drita sjørøvere på rom.
- Hvordan skar dette seg? - Alle vil ha kisten for seg selv.
Mr. Norrington vil ha litt verdighet igjen,
gamle Jack vil kjøpe tilbake livet sitt,
og Turner vil avslutte noe uoppgjort
mellom ham og den evigdømte sjørøverfaren sin.
- Trist. - Dette er galskp.
Kisten må være verdt en pen slant.
En grusom fristelse.
Det eneste anstendige er å spare dem for fristelsen.
Det holder.
Varmen.
Pokker.
Om du tillater, Mr. Turner.
Om du tillater, Mr. Norrington.
Unnskyld meg mens jeg dreper han som ødela livet mitt.
- Så gjerne. - La oss utforske den påstanden.
Hvem var det som, hver gang du hadde en beryktet sjørøver bak lås og slå,
satte ham fri og overtok din tilkommende?
Hvem er egentlig skyld i
at du nå er forfyllet matros på en sjørøverskute?
Det holder.
Han har dessverre rett, Mr. Turner.
Du har min fulle støtte.
Vi har den.
Hei, snuppa.
Full fart.
Sverd.
Følg stemmen min.
Til venstre. Snu.
Til høyre.
Nei, det er et tre.
Hold smella.
En krukke med jord.
Ja vel.
Vi har den.
Kom igjen, Turner.
La ham være, hvis han ikke kan brukes som våpen.
- Vi slipper ikke unna. - Ikke med kisten.
Hopp om bord.
- Du er gal. - Ikke vent på meg.
- Vi respekterer hans ønske. - Ja.
Sånt bortkastet mot.
Jeg skal dra kisten ut av dine kalde, døde hender.
Vær så god.
Sjørøvere!
- Hva skjedde med kisten? - Norrington avledet dem med den.
- Du drar for hardt. - Du drar ikke hardt nok.
- Hvor er kommandøren? - Sakket akterut.
Jeg skal be for ham.
Nok tungsinn.
Sakens lyse side er at du kom tilbake, fri og frank.
Gud, fri oss.
Overlat dette til meg.
Hei, fisketryne.
Mistet noe? Scungilli.
Har den.
Vil du forhandle? Se hva jeg har, din slimål.
Se hva jeg har.
En krukke med jord
Og gjett hva som er inni?
Nå er det nok.
- Hardt styrbord. - Bras fokken.
Hardt styrbord.
Send hans kjære Black Pearl tilbake til bunns.
Hun er kloss på.
- La dem smake trippelkanonene. - Ja vel, kaptein.
Gjør fast.
Vis hva du er god for.
Kom igjen, jenta mi.
- Hun sakker akterut. - Vi klarer det.
- Er vi raskest? - I motvind er hollenderen raskere.
- Men i medvind... - Mister hun overtaket.
Utenfor skuddvidde.
Avbryt jakten og stryk seil.
Skal vi gi opp, sir?
De gir opp.
Min far er om bord.
Vi kan ta henne. Vi bør snu og slåss.
Og slåss når du kan forhandle? Man trenger bare gode kort på hånden.
Hvor er hjertet?
Vi gikk på et rev.
Det er ikke noe rev. Vekk fra relingen.
- Hva er det? - Kraken.
- Til våpen. - Lad våpnene. Forsvar mastene.
Beistet angriper til styrbord. Kjør frem kanonene og vent på mitt signal.
Vent, karer.
Rolig.
Vent.
Jeg tror vi har ventet lenge nok.
Fyr.
- Vi må gå i livbåtene. - Vi har ingen.
Legg alt kruttet vårt i lastenettet.
- Du må ikke bomme. - Straks du er i sikkerhet.
Vi har bare seks tønner krutt igjen.
Fort.
- Det er bare seks tønner krutt. - Så hiv på rommen.
Ja vel, rommen også.
Rask på.
Feiging.
Ikke bra.
- Hal opp. - Dra.
- Dra som om dere fikk betalt. - Alt dere kan.
- Jeg har deg. - Ikke slipp.
- Jeg slipper ikke. - Skyt meg.
- Klar? - Høyere.
Kom igjen.
Kom og ta meg. Jeg er her.
Bare kom.
Skyt, Elizabeth.
Drepte vi den?
Nei. Vi bare gjorde den forbannet.
Dette er ikke over. Kaptein, ordre.
Forlat skipet. Gå i lettbåten.
Jack. Black Pearl...
Det er bare en skute.
Han har rett. Vi må i land.
- Mye åpent vann. - Mye.
Vi må prøve. Vi kan dra når den drar skipet ned.
Forlat skipet.
Forlat skipet eller forlat alt håp.
Takk, Jack.
Vi er ikke reddet ennå.
Du kom tilbake.
Jeg visste du var et godt menneske.
Kast loss lettbåten. Ingen tid å miste.
Rask på, Will.
Den vil ha deg, ikke skipet.
Det er ikke oss.
Dette er eneste utvei.
Jeg er ikke lei meg.
Sjørøver.
Hvor er Jack?
Han ofrer seg for oss.
Ro.
Pokker.
Kom igjen.
Ikke så ille.
Hei, uhyre.
Jack Sparrow, vår gjeld er strøket.
Kapteinen går ned med skipet.
Ikke engang Jack Sparrow kan lure døden.
Åpne kisten.
Jeg må se det.
Forbannet være deg, Jack Sparrow.
Alle skipene våre er tilbake.
Noe nytt om kisten?
Nei. Men et skip plukket opp en mann i sjøen.
Han hadde disse.
Jeg fylte inn mitt eget navn.
For å få dem må du ha noe å gi.
Har du kompasset?
Bedre.
Davy Jones" hjerte.
Mot kulden
og sorgen.
Det er synd
Jeg vet du tenker at med Black Pearl
kunne du fanget djevelen og befridd din fars sjel.
Spiller ingen rolle nå.
Black Pearl er borte,
sammen med kapteinen.
Verden er allerede litt gråere.
Han lurte oss alle,
men det gode i ham seiret til slutt.
For Jack Sparrow.
- Ingen er som kaptein Jack. - En edel lykkeridder.
Et godt menneske.
Hvis noe kunne bringe ham tilbake...
Ville du gjort det?
Hva ville du?
Hva ville dere alle ofret?
Ville dere seile forbi verdens ende
for hente tilbake Jack og Black Pearl?
Ja.
Greit.
Men for å krysse de hjemsøkte revene ved verdens ende,
da trenger dere en kaptein som kjenner farvannene.
Så si meg, hva skjedde med skipet mitt?