PIRAȚII DIN CARAIBE
CUFĂRUL OMULUI MORT
Will!
- De ce se întâmplă una ca asta? - Nu știu.
Arăți superb.
Nu e bine ca mirele să vadă mireasa înainte de căsătorie.
Faceți loc! Lăsați-mă să trec! Cum îndrăzniți!
Retrageți-vă oamenii! Mă auziți?!
Domnule Guvernator Weatherby Swann, a trecut mult timp.
- Cutler Beckett? - De fapt, sunt Lord acum.
Lord sau nu, nu aveți niciun motiv sau autoritate să-l arestați pe omul acesta.
Ba, de fapt, am. Domnule Mercer!
Mandatul de arestare pe numele lui William Turner.
- E pe numele lui Elizabeth Swann. - Serios? E enervant. Scuze.
- Arestați-o. - Sub ce acuzații?
Iată-l pe cel pe numele lui William Turner.
Și mai am unul pe numele lui James Norrington.
- E de față? - Care sunt acuzațiile?
Comandantul Norrington și-a dat demisia acum câteva luni.
Nu asta am întrebat.
Lord Beckett! În categoria întrebărilor la care nu s-a răspuns.
Suntem sub jurisdicția Guvernatorului pentru Port Royal.
Spuneți-ne de ce anume suntem acuzați.
Acuzația este de conspirație la eliberarea
unui om condamnat pentru crime împotriva Coroanei și Imperiului
și condamnat la moarte, pentru care...
Pentru care pedeapsa este, regret să o spun, tot moartea.
Poate vă mai amintiți de un pirat numit Jack Sparrow.
Căpitan.
Căpitanul Jack Sparrow.
Știam că s-ar putea să vi-l amintiți.
¶ 15 inși pe cufărul unui mort
¶ Iu-hu-hu, cu o sticlă de rom
¶ Diavolul și băutura i-au omorât pe toți
¶ Iu-hu-hu, cu o sticlă de rom ¶
Mișcați-vă!
Îmi pare rău, camarade.
Te superi dacă facem o mică excursie peste bord?
Nici nu credeam altceva.
- Nu e tocmai ce am stabilit. - S-au ivit complicații,
le-am depășit.
Ai găsit ce căutai?
Căpitane, noi, cei din echipaj, inclusiv eu,
ne așteptam la ceva un pic mai strălucitor,
mai ales după Insula Morții, când comoara s-a scufundat în mare.
Armata Regală ne hăituiește peste tot.
- Și uraganul. - Da.
Una peste alta, e mult de când n-am făcut un sfanț din piraterie curată!
- Strălucitor. - Da, strălucitor.
Așa simțiți cu toții?
Că bunul și dragul vostru Jack nu vă servește cel mai bine interesele?
Treci pe scândură!
- Ce-a spus pasărea?! - Nu da vina pe pasăre.
Arată-ne ce e pe bucățica aia de pânză.
- Asta nu folosește la nimic. - Îmi face mie un bine.
- E o cheie. - Nu. E ceva mult mai bun.
E matrița unei chei.
Domnilor,
la ce folosesc cheile?
Cheile
descuie lucruri?
Și, orice ar descuia cheia asta, ceva valoros se află înăuntru.
Așa că pornim să găsim ceea ce descuie cheia.
Dar fără cheie nu putem deschide orice descuie ea și nu avem noi.
Așadar, la ce bun să găsim ceea ce descuie
și nu avem, fără a găsi mai întâi cheia care descuie acel ceva?
Deci mergem în căutarea cheii!
Vorbești în dodii.
Mai aveți întrebări?
Știm direcția în care mergem?
Un curs?
Îndreptați corabia
într-o direcție generală
care să fie "pe acolo".
Căpitane?
Grăbiți-vă și întindeți pânzele. Știți cum se face. Hai, hai!
Ai observat că în ultimul timp
căpitanul se comportă mai ciudat ca de obicei?
Să pornească pe mare fără să știe direcția.
Ceva îl preocupă pe Jack.
Și ce e semn rău pentru Jack Sparrow, e semn rău și pentru noi toți.
Lord Beckett! Prizonierul, cum ați cerut.
Cătușele nu sunt necesare.
Compania Indiilor de Est are nevoie de serviciile dumitale.
Vrem să acționezi ca agentul nostru
într-o tranzacție cu prietenul nostru comun, căpitanul Sparrow.
Nu suntem prieteni. De unde îl cunoașteți?
Ne-am mai întâlnit, în trecut.
Ne-am lăsat unul altuia niște mici "amintiri".
Ce semn v-a lăsat el dv.?
Grație eforturilor tale, Jack Sparrow a fost eliberat.
Așa că aș vrea ca tu să mergi la el
și să recuperezi un anumit bun aflat în posesia lui.
Să recuperez? Cu ajutorul săbiei?
Târguiește-te cu el.
Scrisori de împuternicire.
Îi vei oferi grațierea completă.
Jack va fi liber, un corsar în slujba Angliei.
Mă îndoiesc că Jack va considera această îndeletnicire egală cu libertatea.
Libertate.
Soiul lui Jack Sparrow e pe cale de dispariție.
Lumea se micșorează, golurile de pe hărți sunt completate.
Jack trebuie să-și găsească locul în lumea nouă, sau va pieri.
La fel și dumneata, domnule Turner.
Tu și logodnica dumitale riscați moartea prin spânzurare.
- Deci, vă alegeți cu Jack și Perla. - Perla Neagră?
- Proprietatea pe care o doriți. - O corabie? Câtuși de puțin.
Obiectul în chestiune este mult mai mic și valoros,
un lucru de care Sparrow nu se desparte niciodată.
Un compas.
Îl știi.
Adu-mi compasul acela, sau nu cădem la învoială.
De ce se termină mereu romul?
Ah, de asta.
Pe loc repaus, băieți.
Timpul s-a scurs, Jack.
Șiretule?
Bill Turner?
Arăți bine, Jack.
E cumva un vis?
Nu.
M-am gândit eu că nu. Dacă ar fi fost, aș fi avut rom.
Văd că ai căpătat Perla Neagră înapoi.
Am avut ceva ajutoare în a o recupera.
Fiul tău.
Will?
A sfârșit prin a deveni pirat.
Cărui fapt datorez plăcerea de a mă afla în compania bubelor tale?
El m-a trimis.
Davy Jones.
Deci, tu ești emisarul.
Te-a forțat să-i slujești, nu?
Eu am ales soarta asta.
Îmi pare rău pentru rolul avut în timpul răzvrătirii împotriva ta.
Ți-am luat apărarea.
Totul a mers prost după aceea.
M-au legat de un tun. Am sfârșit pe fundul oceanului,
strivit de greutatea apei.
Fără să mă pot mișca.
Fără să pot muri, Jack.
Mă gândeam că dacă exista cea mai mică speranță să scap, m-aș fi agățat de ea.
Aș fi dat orice în schimb.
E ciudat ce poate face un om ca să scape de judecata divină.
Și tu ai încheiat un târg cu el, Jack.
A scos Perla Neagră din adâncuri pentru tine. Ești căpitanul ei de 13 ani.
Tehnic vorbind.
Nu poți ieși din încurcătură așa ușor.
Termenii care mi se aplică mie ți se aplică și ție.
Un suflet e obligat să servească 100 de ani la bordul corăbiei lui.
Olandezul Zburător are deja un căpitan.
Atunci te așteaptă înecarea!
Monstrul marin al lui Jones te va găsi
și te va scufunda cu tot cu Perla Neagră.
Ai cumva vreo idee când ar putea Jones să elibereze creatura menționată?
Ți-am spus deja, Jack.
Timpul tău s-a scurs.
Se îndreaptă acum,
chinuit de o foame mistuitoare, către omul care e însemnat cu pata neagră.
Toți oamenii pe punte! Întăriți baza vergii!
Pe punte, repede!
Repede! Vreau să văd mișcare! Mișcare!
Ridicați vela! Țineți corabia în vânt! Trageți de frânghii!
Mișcați-vă ca și când Diavolul însuși ne-ar fugări!
- Direcția? - Țărm.
- Care port? - N-am spus "port", am spus "țărm".
- Pălăria lui Jack! Întoarceți corabia! - Nu! Lăsați-o.
Cu toată viteza înainte.
Toată lumea înapoi la posturi!
Pentru numele lui Dumnezeu, ce naiba ne urmărește?
Nimic.
- Nu ai voie aici! - Ba da, are.
Domnule Swann.
Guvernator Swann, încă.
Crezi că port peruca asta doar ca să-mi țină cald la cap?
Compasul lui Jack? De ce vrea Beckett așa ceva?
Ce contează? Trebuie să-l găsesc pe Jack și să-l fac să se întoarcă aici.
Apoi acuzațiile contra noastră vor fi retrase.
Trebuie să găsim o cale pentru a vă asigura libertatea.
Nu ai încredere în Jack, sau în mine?
Faptul că ți-ai riscat viața ca să-l salvezi pe Sparrow
nu înseamnă că și el ar face același lucru pentru tine.
Unde e câinele acela cu cheile?
Eu am încredere în tine.
În amândoi.
Unde îl vei găsi?
Pe Insula Tortuga. Încep acolo căutările și nu mă opresc până nu îl găsesc.
Apoi intenționez să mă întorc și să mă căsătoresc cu tine.
- Ca la carte? - Cu nerăbdare, dacă mă mai iei de soț.
Dacă nu ar fi gratiile astea între noi, te-aș lua și acum.
- Te voi aștepta. - Nu pierde din ochi linia orizontului.
Îmi datorează patru dubloni de aur. Am auzit că a murit.
Am auzit că e în Singapore. Beat, cu zâmbetul pe buze.
Mai mult ca sigur, Jack Sparrow își va face apariția în Singapore.
Nu I-am mai văzut de o lună.
Când îl găsești, transmite-i un mesaj.
Nu-ți pot spune nimic de Jack Sparrow.
Dar la sud de strâmtoare e o insulă
unde fac comerț cu condimente
în schimbul cărnii delicioase de porc.
Nu-ți pot spune despre Jack, dar vei găsi o corabie acolo.
O corabie cu pânze negre.
Fratele meu te va duce la țărm.
Ce s-a întâmplat?
Ce?
Marty!
Cotton!
E cineva aici?
Ah, o figură cunoscută.
- Nu mă mânca. - N-am de gând să te mănânc.
Gibbs.
Haideți! Să vă văd!
Cine vrea să se bată?
Pot s-o țin așa toată ziua!
Pot spune foarte sincer că mă bucur să te văd!
Jack, eu sunt! Will Turner!
Spune-le să mă lase jos!
...eunuci. Taie, taie.
Jack, îmi trebuie compasul! Atât.
Elizabeth e în pericol. Am fost arestați fiindcă te-am ajutat.
O să fie spânzurată!
Pricepeți?
Salvează-mă.
Ce le-ai spus?
Cum rămâne cu Elizabeth?
Așa, fetițo. Vino mai aproape.
- Nu mușcăm. - Hai, că nu mușcăm.
Vino repede.
- Ce se întâmplă? - Numele nostru încă mai are trecere.
Am aranjat să fugim în Anglia. Căpitanul mi-e prieten.
Nu! Will a plecat în căutarea lui Jack!
- Nu ne putem bizui pe William Turner. - E un om mai bun decât crezi tu.
Beckett a oferit doar o grațiere, lui Jack Sparrow.
Chiar dacă Will reușește,
nu îmi cere să îndur priveliștea fiicei mele îndreptându-se spre spânzurătoare.
Poate reușesc să asigur ca Will să aibă un proces corect, dacă se întoarce.
- Un proces corect ar duce la eșafod. - Atunci nu ai niciun motiv să rămâi aici.
Așteaptă înăuntru.
Căpitane?
Bună seara, domnule Guvernator.
Păcat că a trebuit să fac asta.
Avea aceasta asupra lui.
E o scrisoare adresată Regelui.
Din partea dv.
Ce faci?
- Unde e? - Cine?
Desigur, ai descoperit că loialitatea nu mai e monedă de schimb,
așa cum crede tatăl tău.
Ce este, atunci?
Mă tem că banul este moneda de schimb.
Atunci cred că putem ajunge la o mică înțelegere.
- Mă aflu aici să negociez. - Te ascult.
Te ascult cu atenție.
Scrisorile acestea sunt semnate de Rege.
Și nu sunt valabile până nu au pe ele semnătura și sigiliul meu.
Altfel n-aș mai fi aici.
L-ai trimis pe Will să ia compasul de la Jack.
- Nu-ți va folosi la nimic. - Te rog să-mi explici.
Am fost pe Insula Morții. Am văzut comoara.
- Trebuie să afli ceva. - Înțeleg.
Tu crezi că acel compas duce numai către Insula Morții,
și astfel speri să mă salvezi de la o soartă cruntă.
Nu trebuie să-ți faci griji.
Puțin îmi pasă de blestematul acela de aur aztec.
Dorințele mele nu sunt atât de provinciale.
Există mai mult decât un cufăr cu averi în adâncul apelor.
Așa că poate dorești să mărești oferta.
Pune la socoteală faptul că m-ai lipsit de noaptea nunții.
Așa este.
O căsătorie întreruptă,
sau o intervenție a sorții?
Faci eforturi mari ca să-i asiguri libertatea lui Jack.
- Astea nu sunt pentru Jack. - Nu?
Atunci, pentru libertatea domnului Turner,
tot vreau compasul.
Asta pune-o tu la socoteală.
Numai Providența Divină ne-a scăpat din închisoare.
Eu zic că a fost inteligența mea.
Nu am dreptate, cuțule?
De unde știi că nu Providența Divină te-a inspirat să fii inteligent?
Oricum, nu fur nicio corabie.
Ăsta nu e furt. E recuperarea unor bunuri. Și de când îți pasă?
Nefiind nemuritori, trebuie să avem grijă de sufletele noastre nemuritoare.
- Nici nu știi să citești. - E Biblia. Cel puțin am făcut efortul.
Să te faci că citești Biblia e o minciună! Este un păcat împotriva...
Uite.
Uite corabia.
Ce I-a apucat?
O fi văzut o pisică-de-mare.
Corcitură proastă!
Haide!
- E a noastră! - Vine mareea, ar trebui să ne ajute.
Iar recuperarea unui bun e salvare, într-un fel.
Adevărat!
Am face bine să o salvăm cât mai curând cu putință,
căci sufletele noastre sunt într-o stare vulnerabilă.
"Amin"!
Mulțumesc.
De ce ne-ar face una ca asta? Dacă Jack e șeful...
Tribul Pelegostos l-a făcut pe Jack șef,
dar e șef numai dacă se comportă ca atare.
Așadar, și el e prizonier, la fel ca noi ceilalți.
Mai rău, se pare. Tribul Pelegostos crede că Jack e un zeu în formă umană.
Au intenția să-l onoreze eliberându-l din închisoarea sa carnală.
Îl vor frige și-l vor mânca.
Unde e restul echipajului?
Cuștile astea n-au fost făcute decât după ce am sosit noi aici.
Ospățul e pe cale să înceapă.
Viața lui Jack va fi curmată
când se vor opri tobele.
Atunci nu putem să stăm cu mâinile în sân.
Mai multe lemne! Faceți un foc mare! Uriaș!
Sunt Șef! Vreau foc mare!
Haideți!
Mai aduceți lemne!
BOIA DE ARDEI
Drace!
Puțină asezonare.
Bună treabă.
Scoateți picioarele și urcați!
Haideți! E nevoie de noi toți pentru a porni pe mare cu Perla Neagră!
De fapt, nu cred că e nevoie de noi toți!
Cred că șase ar fi suficienți.
Doamne!
- Grăbiți-vă! - Haideți!
Haideți! Doar de atât sunteți în stare?!
Opriți-vă. Opriți-vă!
- Ce fac? - Opriți-vă!
Șarpe!
Mișcați-vă!
Haideți, prindeți-i!
Nu e bine.
Tăiați frânghia! Găsiți un pietroi!
Rostogoliți cușca!
Haideți.
- Ridicați-o! Grăbiți-vă! - Ridicați-o ca pe fusta unei femei!
Fugiți!
Pe aici, băieți!
Adăpostiți-vă!
Încetați!
Blestemăție!
Desfă parâma!
Parâma!
Hoțule! Hoț mic și păros! Dă-mi-l înapoi!
- Nu înfige dinții în el! - Desfă odată parâma aia!
Mi-a furat ochiul! Și nu vrea să mi-l dea!
- Cum I-ai luat data trecută? - Excelent. Treaba e ca și făcută!
Noi am făcut-o! Știam că o să vă întoarceți!
- Pregătiți-vă să ridicați pânzele! - Dar Jack?
Nu plec fără el!
- E timpul să mergem. - Desfaceți frânghiile alea!
Pregătiți-vă de plecare!
Stai cuminte, cățelule!
Copiii mei, această zi o să v-o amintiți ca ziua în care aproape că I-ați...
...pe căpitanul Jack Sparrow.
Să ne îndepărtăm de insula asta și să mergem în larg.
Da, la prima sugestie. Da și la a doua, dar numai dacă stăm lângă țărm.
E un pic contradictoriu, căpitane.
Am încredere în talentul tău conciliant de navigație.
Unde e maimuța aia? Vreau să împușc ceva.
Jack! Elizabeth e în pericol!
Te-ai gândit vreodată să o încui în casă?
E deja închisă și va muri fiindcă te-a ajutat!
Vine o vreme când trebuie să-ți asumi răspunderea pentru greșelile făcute.
Îmi trebuie compasul tău.
Trebuie să-l dau în schimbul libertății ei.
E nevoie să mergem în direcția stabilită.
Prin "nevoie" vrei să spui o nevoie măruntă?
Trecătoare? Să zicem, un capriciu pasager?
Nu, ci o nevoie plină de hotărâre și fermitate.
Ce trebuie să facem e să pornim spre Port Royal!
William.
Îți voi da la schimb compasul,
dacă mă ajuți
să găsesc asta.
- Vrei ca eu să găsesc asta? - Nu.
Tu vrei să găsești asta,
pentru că găsirea ei te scutește de incapacitatea găsirii
și/sau a descoperirii unui mod de a o salva pe frumoasa ta, pe cum-o-cheamă.
Pricepi?
Asta o va salva pe Elizabeth?
Cât de multe știi despre Davy Jones?
Nu prea multe.
Da, asta o va salva pe Elizabeth.
Ce e cu tămbălăul ăsta?
Dacă vreți amândoi rochia, va trebui să o purtați pe rând.
Nu e vorba despre asta, domnule. Corabia e bântuită de stafii.
Așa deci? Tu ce zici?
E o prezență feminină la bord.
Oamenii mei simt asta.
E fantoma unei doamne rămasă văduvă înainte de căsătorie,
care își caută soțul rătăcit pe mare.
O virgină, aproape sigur.
Și ăsta e semn rău.
Eu zic să aruncăm rochia peste bord și să sperăm că spiritul o urmează.
Nu. Asta nu va face decât să mânie spiritul.
Trebuie să aflăm ce îi trebuie spiritului și să-i înapoiem acel lucru.
Ajunge! Destul!
Nu sunteți decât doi proști superstițioși!
Din câte înțeleg eu, avem un pasager clandestin la bord.
O tânără, după cum se pare.
Căutați prin toată corabia și găsiți-o.
Și probabil că e dezbrăcată.
De ce se teme Jack să iasă în larg?
Dacă crezi în astfel de lucruri,
există o bestie care lucrează pentru Davy Jones.
O creatură cumplită, cu tentacule uriașe care îți înghit fața
și care trag o corabie până pe fundul oceanului.
Monstrul Kraken.
Se spune că mirosul greu al acestei creaturi...
Imaginează-ți, ultimul lucru pe care îl mai apuci pe lumea asta
să fie răgetul monstrului Kraken și duhoarea a mii de corpuri putrezite.
Dacă crezi în astfel de lucruri.
Cheia îl va scuti de soarta asta?
Asta e întrebarea la care caută răspunsul Jack.
Cu destulă ardoare încât să-i facă o vizită.
Tipei.
Tipei?
Da.
Nu vă faceți griji. Eu și mătușa Dalma ne cunoaștem de mult.
Suntem apropiați, ca toți hoții. Suntem aproape de nedespărțit.
Eram. Am fost.
Înainte.
- Îți apăr eu spatele. - Ce e în față mă sperie mai mult.
Păzește corabia.
Mătușă Dalma.
Mereu am știut că vântul te va aduce înapoi la mine, într-o bună zi.
Tu.
Văd la tine atingerea
destinului,
William Turner.
Mă cunoști?
Tu vrei să mă cunoști pe mine.
Nu face nimeni cunoștință acum. Am venit după ajutor și nu plecăm fără.
- Credeam că te cunosc. - Nu atât de bine cum am sperat.
Vino.
Și, ce serviciu... îți pot face eu?
- Știi că cer plată. - Ți-am adus plata.
Uite.
O maimuță care nu moare.
Depășește asta.
Nici nu știi cât ne-a luat până am reușit să o prindem.
Plata e cinstită.
Căutăm asta.
Și ceea ce deschide ea.
Compasul pe care ți I-am dat la schimb nu te poate conduce la ea?
Posibil. De ce?
Jack Sparrow nu știe ce vrea.
Sau știi,
dar detești să revendici ce e al tău?
Cheia voastră duce la un cufăr.
Și voi căutați ceea ce se află în cufăr, nu-i așa?
- Ce e înăuntru? - Aur?
Nestemate? Proprietăți nereclamate, de o valoare inestimabilă?
Nimic rău, sper.
Ați auzit de Davy Jones?
Un om al mării.
Un marinar excelent,
până când s-a încurcat cu ceea ce tulbură orice bărbat.
Ce tulbură orice bărbat?
Chiar, ce?
- Marea. - Aritmetica.
Dihotomia binelui și a răului.
O femeie.
S-a îndrăgostit.
Nu. Eu am auzit că s-a îndrăgostit de mare.
Aceeași poveste, versiuni diferite, toate adevărate!
Vedeți voi, era vorba de o femeie
la fel de schimbătoare și de sălbatică
și de neîmblânzit, ca marea.
El nu a încetat nicio clipă să o iubească.
Durerea sa era prea greu de suportat ca să mai poată trăi,
dar nu îndeajuns de mare ca să îl facă să moară.
Și, mai exact, ce a ascuns în cufăr?
Inima lui.
La propriu sau la figurat?
Nu își putea pune inima într-un cufăr, la propriu!
Putea?
Nu merita să mai simtă ce bucurii mărunte și trecătoare îi oferea viața.
Astfel încât
și-a scos inima din piept,
a încuiat-o într-un cufăr și a ascuns cufărul de ceilalți.
Cheia
o ține mereu cu el.
- Știai asta. - Ba nu. Nu știam unde e cheia.
Acum știm. Rămâne să ne îmbarcăm pe Olandezul Zburător, să înșfăcăm cheia,
și apoi tu te întorci să-ți salvezi iubita!
Dă-mi să îți văd palma.
Pata neagră!
Să știți că văd la fel de bine ca întotdeauna.
Am tocmai leacul potrivit. Unde I-am pus?
Frumusețea mea mică, unde ești?
Am petrecut atât de mult timp în această harababură.
Davy Jones nu poate ieși pe țărm.
Nu poate pune piciorul pe uscat decât o dată la 10 ani.
Pe uscat sunteți în siguranță,
așa că veți căra uscatul după voi.
Pământ.
- E un borcan cu pământ. - Da.
Și borcanul cu pământ o să-mi fie de ajutor?
Dacă nu îl vrei, dă-mi-l înapoi.
Atunci, ajută.
S-ar părea că trebuie să găsim Olandezul Zburător.
O atingere... a destinului!
Acesta e Olandezul Zburător?
- Nu pare prea impresionantă. - Nici tu nu pari.
Nu o subestima.
- Trebuie să se fi ciocnit de recif! - Care e planul?
Vâslesc până acolo și scotocesc corabia până găsesc cheia.
Și dacă găsești echipajul acolo?
Îi tai pe toți cei care îmi ies în cale.
Îmi place. Simplu, ușor de reținut.
Caleașca vă așteaptă, Sire.
Dacă ești prins, să spui că Jack Sparrow te-a trimis ca să-și plătească datoria.
Îți poate salva viața!
Stinge felinarele.
- Marinare. - Ridic trinca, ordinul căpitanului.
Ridic trinca! O aduc împrejur!
Degeaba. Ați eșuat.
Dedesubtul nostru.
Miros respingător.
Îngenunchează și spune-ți rugăciunea.
Înapoi!
Mai trăiesc cinci oameni. Restul au murit.
Te temi de moarte?
Te înspăimântă abisul întunecat?
Toate faptele tale, date în vileag.
Toate păcatele pedepsite.
Dar eu îți pot oferi
o scăpare.
Nu îl asculta!
Ție nu îți e teamă de moarte?
Îmi încerc norocul.
În adâncuri cu el.
Netrebnic plin de cruzime!
Viața e plină de cruzime.
De ce ar trebui să fie viața de dincolo diferită?
Îți ofer o alternativă.
Alătură-te echipajului meu
și amâni judecata de apoi.
O sută de ani în fața catargului.
Vei sluji?
Voi sluji.
Tu nu ești nici mort, nici pe moarte.
Ce cauți aici?
Jack Sparrow m-a trimis să îi plătesc datoria.
Ce cauți tu aici?
Jack Sparrow m-a trimis să îi plătesc datoria.
Nu mai spune, așa a făcut?
Sunt foarte tentat să accept această ofertă.
Ai o datorie de plătit.
Ai fost căpitanul Perlei Negre timp de 13 ani.
Așa ne-a fost înțelegerea.
Am fost căpitan doar doi ani, apoi echipajul s-a răzvrătit.
Atunci, nu ai fost un căpitan bun, dar căpitan tot ai fost.
Nu te-ai prezentat în toți acești ani ca fiind căpitanul Jack Sparrow?
Ți-am adus plata. Un suflet să servească pe corabie.
Sufletele nu sunt egale.
Am stabilit că propunerea mea e valabilă. Acum doar negociem prețul.
Prețul?
Câte suflete crezi că valorează sufletul meu?
O sută de suflete.
Ai trei zile.
Ești un dulce. Trimite-l înapoi pe băiat și mă apuc de treabă.
Păstrez băiatul. O plată de bună credință.
Așa, nu îți mai rămân decât 99 de suflete de adus.
Nu I-ai cunoscut pe Will Turner?
E nobil, eroic și are voce de soprană.
Valorează cel puțin alte patru.
Poate trei și jumătate.
Și ți-am spus
că e îndrăgostit?
De o fată.
Urmează să se căsătorească.
Sunt logodiți.
Să-i desparți unul de celălalt ar fi numai pe jumătate atât de crud
decât să îi lași să fie uniți prin sfânta căsătorie. Nu?
Păstrez băiatul. 99 de suflete.
Dar mă întreb, Sparrow,
tu poți trăi cu asta?
Poți condamna un om nevinovat, un prieten,
la o viață de sclavie, în numele tău, în timp ce tu hoinărești liber?
Da. Mă împac bine cu gândul acesta.
Să pecetluim cu sânge? Vreau să zic cu cerneală.
Trei zile.
Mă simt murdar și neobișnuit.
Și cum ai de gând să aduni cele 99 de suflete în trei zile?
Din fericire, nu a zis nimic despre cum trebuie să fie aceste suflete.
Insula Tortuga.
E strigător la cer! Tarife portuare, taxe de ancorare,
taxe pentru menținerea cheiurilor și taxe de pilotaj.
Am ajuns să lucrăm pentru Compania Indiilor de Est?
Domnule, mă tem că Tortuga e singurul port rămas liber în apele acestea.
Un port pirat, vrei să spui. Îmi pare rău.
Eu sunt un marinar cinstit. Câștig cinstit și dorm liniștit în fiecare noapte.
Domnule!
Spiritul miresei vrea să faci ceva.
Încearcă să ne dea un semn.
Uite acolo! Căutați un semn!
Priviți! Uitați-l!
- Semnul! - Sunt ierburi de mare.
- Și ele pot fi un semn. - Seamănă cu niște intestine.
- E semn rău. - Ce e acolo?
Crezi că meriți să faci parte din echipajul Perlei Negre?
Sincer să fiu, nu am navigat niciodată.
M-am gândit că ar trebui să văd lumea cât sunt încă tânăr.
E suficient. Pune-ți semnul aici. Următorul!
Soția mea a fugit cu câinele,
eu sunt beat de o lună
și mă doare în cot dacă
trăiesc sau dacă mor.
- Perfect! Următorul! - Eu știu ce vreau.
- Am un braț și un picior beteag. - Gabia e a ta.
- Știu ce vreau. - Următorul!
De când eram puștan, mi-am dorit să navighez pe mare.
Mai curând decât crezi. Semnează registrul.
Mulțumesc foarte mult.
- Cum merge? - Cu aceștia patru, avem patru.
Care e povestea ta?
Povestea mea.
E la fel ca a ta, numai că e cu un capitol în urmă.
Am urmărit un om pe toate mările lumii.
Urmărirea m-a costat echipajul,
slujba
și viața mea.
- Domnule comodor? - Nu mai sunt. Nu ai auzit ce am spus?
Aproape vă prinsesem pe toți la Tripoli.
Aș fi reușit, dacă nu începea uraganul.
Dumnezeule!
Nu ați încercat să treceți prin el?
Deci, mă pot alătura
acestui echipaj sau nu?
N-ai spus unde mergem.
Într-un loc drăguț?!
Sunt vrednic să slujesc
sub comanda căpitanului Jack Sparrow?
Sau ar trebui să te ucid chiar acum?
Ești angajat.
Îmi pare rău. Obiceiurile din fire nu au mântuire.
- Fii atent, marinare! - Îl ameninți pe căpitanul nostru!
E timpul să plecăm!
Mulțumesc, camarade.
Continuați.
Haideți! Cine vrea să o ia pe coajă?
Aliniați-vă în ordine și o să mă lupt cu voi, unul câte unul.
Cine e primul?
Am vrut să am eu plăcerea de a face asta.
James Norrington.
Ce a făcut lumea din tine?
Trageți!
Fixează tachelajul, domnule Turner!
Grăbește-te!
- Dă-te la o parte! - Hei, ia vezi ce faci!
Dă-i drumul, băiete!
Ridicați-l pe nemernicul ăla în picioare!
Cinci lovituri de bici, ca să-ți amintești să te ții bine!
Mă împiedici să-mi fac datoria.
- Vei împărți pedeapsa cu el. - O primesc eu pe toată.
Chiar așa?
Și ce te determină să faci dintr-o dată un asemenea act de caritate?
Fiul meu.
E fiul meu.
Ce circumstanță neprevăzută mai e asta?
Se cer cinci lovituri, cred eu.
Nu. Nu îl voi biciui.
Secretul e dezvăluit, domnule Turner.
Progenitura ta îi va simți înțepătura, fie de mâna șefului de echipaj, fie de a ta.
Șef de echipaj!
Ai scăpat ieftin, băiete!
- Will. - N-am nevoie de ajutorul tău!
Șeful de echipaj se mândrește că ia carnea de pe os cu biciul.
Să înțeleg că ce ai făcut tu a fost o manifestare de compasiune?
O sută de ani în fața catargului, pierzându-ți identitatea puțin câte puțin,
până când ajungi ca bietul Wyvern, aici de față.
Odată ce ai depus jurământul, nu mai poți părăsi corabia
până nu-ți achiți datoria.
Eu nu am depus niciun jurământ.
Trebuie să scapi.
Nu înainte de a găsi asta.
Cheia.
Cufărul omului mort.
Ce știi despre el?
Deschide cufărul cu cheia și înjunghie inima.
Nu, nu înjunghia inima.
Olandezul are nevoie de o inimă vie, altfel nu va mai exista un căpitan.
Dacă nu mai e niciun căpitan, nimeni nu mai are cheia.
Căpitanul are cheia?
- Unde e cheia? - Ascunsă.
- Unde se află cufărul? - Ascuns.
Ai venit în echipajul meu, flăcăule?
Am venit să îl găsesc pe cel pe care îl iubesc.
Sunt foarte flatat, fiule, dar singura mea dragoste este marea.
Mă refer la William Turner, căpitane Sparrow.
Pitește romul.
Hainele nu-ți vin bine. Ar trebui să porți o rochie, sau nimic.
Se întâmplă să nu am nicio rochie în cabină.
Will a venit după tine. Unde este?
Draga mea, sunt sincer mâhnit că trebuie să-ți spun asta, dar,
printr-o serie de circumstanțe nefericite, care nu au nicio legătură cu mine,
bietul Will a fost luat cu sila în slujba lui Davy Jones.
Fii serios!
Căpitanul Olandezului Zburător?
- Ce faci aici? - Tu m-ai angajat.
- Ce să fac, ai standarde foarte lejere. - Miroși ciudat.
Tot ce vreau e să-l găsesc pe Will.
Ești sigură? Asta e, cu adevărat, ce-ți dorești cel mai mult?
Desigur.
Aș fi crezut că cel mai mult îți dorești să găsești o cale de a-l salva pe Will.
- Știi tu o cale? - Păi,
- există un cufăr. - O, Doamne.
Un cufăr de mărime și origine necunoscute.
Care conține inima încă vie a lui Davy Jones.
Cine are cufărul acela îi poate ordona lui Davy Jones orice își dorește el sau ea,
inclusiv salvarea viteazului William de la cumplita lui soartă.
Doar nu-l crezi?
Cum găsim cufărul?
Cu ăsta.
Compasul meu e unic.
"Unic" însemnând aici "stricat".
Destul de adevărat. Compasul acesta nu indică nordul.
Dar ce indică?
Arată spre lucrul pe care ți-l dorești cel mai mult pe lume.
- E adevărat? - Fiecare cuvânt, iubire.
Și ce-ți dorești tu cel mai mult pe lume
e să găsești cufărul lui Davy Jones, nu-i așa?
- Ca să-l salvez pe Will. - Găsind cufărul lui Davy Jones.
- Am găsit direcția! - În sfârșit!
Desfaceți frânghiile alea, ridicați ancora și puneți pânzele în vânt!
Dră Swann.
Bun venit în rândul echipajului, domnule fost-comodor.
E mare lucru să cunoști lumea și locul pe care îl ai în ea.
Te asigur că nu sunt necesare.
M-am gândit că ai fi interesat să afli unde e fiica dumitale.
- Ai vești despre ea? - A fost văzută recent pe insula Tortuga,
și apoi plecând în compania cunoscutului pirat Jack Sparrow
și a altor nelegiuiți care fug de justiție.
Justiție? Puțin probabil.
Inclusiv fostul posesor al acestei săbii, dacă nu mă înșel.
Vasele noastre sunt în urmărire. Justiția se va face cu tunuri și săbii,
și cu orice alt fel de bucăți nemiloase de metal.
E dezgustător numai să-ți imaginezi oroarea ce-i așteaptă pe cei aflați la bord.
Și ce vrei de la mine?
Autoritatea de guvernator, influența la Londra
și loialitatea dumitale în slujba Companiei Indiilor de Est.
Adică față de dumneata.
Să scot cătușele acestea?
Fă tot ce poți pentru fiica mea.
Vezi tu, Mercer, fiecare om are un preț pe care îl acceptă cu bucurie,
chiar și pentru ce spera să nu fie nevoit să vândă vreodată.
Pariez pe zece ani.
Și eu.
De acord.
Te întrebi cum se joacă?
- Știu. - Mincinosule!
E un joc înșelător. Pariul se face pe toate zarurile, nu numai pe ale tale.
- Pe ce pariază? - Pe singurul lucru pe care îl au.
Anii la bordul navei.
- Poți provoca orice membru din echipaj? - Da, pe oricare.
Îl provoc pe Davy Jones.
Accept provocarea.
- Miza? - Sufletul meu. O eternitate de sclavie.
În schimbul a ce?
Vreau asta.
- Cum ai aflat de cheie? - Asta nu face parte din joc, nu?
Încă te poți retrage.
- Ce înseamnă asta? - Intru și eu, îi susțin rămășagul.
Nu. Nu face așa ceva.
Zarurile sunt aruncate.
Pariez pe trei de doi.
Acum e rândul tău, căpitane.
Patru de patru.
Patru de cinci.
Șase de trei.
Șapte de cinci.
Opt de cinci.
Bun venit în rândul echipajului, camarade.
Doisprezece de cinci!
Fă-mă mincinos, sau mărește miza.
Și să fiu numit mincinos pentru deranjul meu!
Bill Șiretu', ești un mincinos și vei petrece o eternitate pe corabia asta!
Tinere domn Turner, ești liber să pleci pe țărm
cu prima ocazie când facem o escală!
Prostule! De ce ai făcut una ca asta?
Nu te puteam lăsa să pierzi.
Dar nu a fost despre a pierde sau a câștiga.
Cheia.
Voiai doar să afli unde este.
Căpitanul spune să te înlocuiesc.
Ordinul căpitanului.
Poftim. Ia-I și pe acesta.
Acum, du-te pe țărm și rămâi acolo.
Mie mi-a fost sortit să mor pe mare.
Nu e o soartă pe care să ți-o doresc și ție.
Nu e o soartă pe care să ți-o alegi singur.
Am făcut ce trebuia când te-am lăsat ca să mă apuc de piraterie.
Dar aș minți dacă aș spune că mi-am dorit altceva.
Nu-mi datorezi nimic, Will.
Acum, pleacă.
Își vor da seama că m-ai ajutat.
Și ce altceva mai pot să-mi facă?
Îl iau și îți fac o promisiune.
Voi găsi o cale de a te scăpa din mâinile lui Jones
și nu mă las până când lama acestui cuțit nu îi va străpunge inima.
Nu te voi abandona.
Promit.
- Beckett? - Sunt semnate.
Lordul Beckett, Compania Indiilor de Est.
Will lucra pentru Beckett și nu a suflat niciodată o vorbă.
Beckett vrea compasul, și există un singur motiv pentru asta.
Desigur.
- Vrea cufărul. - A menționat un cufăr.
Dacă Compania are cufărul, atunci controlează toate mările.
- Un gând cu adevărat supărător, iubire. - Și de rău augur
pentru orice flăcău care își zice pirat.
Pânzele acestea ne pot da o viteză mai mare.
Întăriți verga trinchet!
Pot întreba cum de ai ajuns în posesia acestor documente?
- Prin convingere. - Prietenește?
Categoric nu.
Will face un târg și totuși tu ești aici, cu premiul. Grațiere totală.
Împuternicit ca un corsar de partea Angliei și a Companiei Indiilor de Est.
Parcă puteam fi cumpărat cu un preț așa mic.
- Dă-mi scrisorile înapoi. - Nu.
Convinge-mă.
Știi că Will m-a învățat cum să mânuiesc sabia.
După cum spuneam, convinge-mă.
Ce curios.
Altădată aș fi dat orice ca să arăți așa gândindu-te la mine.
- Nu înțeleg ce vrei să spui. - Eu cred că da.
Nu fi absurd. Am încredere în el, atâta tot.
Te-ai întrebat cum de a ajuns ultimul tău logodnic pe puntea Olandezului Zburător?
Ciudat că ai ieșit așa de mult în larg într-o barcă cu rame.
Pune distanță cât mai mare între noi și locul unde m-ai găsit.
De ce fugim?
Rochia aceea. De unde o aveți?
A fost găsită la bordul navei.
Echipajul meu a crezut că era vorba de un spirit care prevestea necaz.
- E o prostie. - E din cale afară de prostesc.
Ne-a adus noroc. Spiritul ne-a spus să ancorăm în Tortuga
și ne-am ales cu un profit bun.
Neoficial, bineînțeles.
Îmi imaginez că unii membri ai echipajului au părăsit vasul acolo.
- De ce întrebi? - Căpitane! Văd o corabie!
- Ce steag arborează? - Nici unul.
- Pirați! - Sau mai rău.
Vei privi asta!
Să nu se audă niciun glas vesel!
Să nu privească nimeni spre cer cu speranță!
Și fie această zi blestemată pentru cei ce sunt pe cale să trezească...
Monstrul Kraken!
i-am osândit la moarte pe toți.
E Olandezul Zburător!
- Ce s-a întâmplat? - Trebuie să fi lovit un recif.
Dați drumul cârmei! Virați ușor la stânga, apoi mult la dreapta!
Monstrul Kraken!
Uite rochia! Ia-o!
Ia-o!
Băiatul nu se află la bord. O fi căzut în mare.
Eu sunt marea.
Ai nevoie de puțin timp singur, să-ți limpezești gândurile.
- La arest! - Ce facem cu supraviețuitorii?
Nu sunt supraviețuitori.
Cufărul nu mai e în siguranță. Calculează cursul spre Insula Crucilor.
Du-mă acolo primul, ori va fi vai de tine!
Primul?
Cine I-a trimis pe șarlatanul acela pe corabia mea?
Cine i-a spus de cheie?
Intuiția mea în ce privește femeile îmi spune că ești tulburată.
Pur și simplu am crezut că voi fi căsătorită acum.
Sunt atât de pregătită să mă mărit.
Știi...
Lizzie. Sunt căpitanul unei corăbii.
Și, în calitate de căpitan al unei corăbii, aș putea încheia un mariaj chiar aici.
Chiar aici, pe punte.
Chiar acum.
Nu, mulțumesc.
De ce nu?
Semănăm foarte mult, tu și cu mine. Eu și cu tine. Noi.
Da, cu excepția simțului onoarei, decenței și al moralității.
Și a igienei personale.
Fleacuri.
Vei îndrăgi stilul meu de viață, știu eu.
- Pari foarte sigur pe tine. - Doar un cuvânt, iubire. Curiozitate.
Tânjești după libertate,
să faci ce vrei, pentru că așa vrei.
Să acționezi sub impulsul egoismului.
Vrei să vezi cum e.
Și, într-o zi, nu vei mai putea să reziști.
De ce nu funcționează compasul tău?
Compasul meu funcționează perfect.
Pentru că noi doi suntem la fel.
Și va veni clipa când vei avea ocazia să o dovedești.
- Să faci ceea ce trebuie. - Ador clipele acelea.
Îmi place să le fac cu mâna în timp ce trec.
Vei avea ocazia să faci o faptă vitejească.
Și vei descoperi ceva.
Că ești un om bun.
Toate dovezile arată contrariul.
Eu am încredere în tine.
- Vrei să știi de ce? - Te rog să-mi spui, drăguță.
Curiozitatea.
O să ți-o dorești.
Ocazia să fii admirat și să culegi răsplata.
Nu vei putea rezista.
O să vrei să știi ce gust are.
Chiar vreau să aflu ce gust are.
Dar, pentru că ești un om bun,
știu că nu m-ai pune niciodată într-o poziție compromițătoare.
Sunt mândră de tine, Jack.
Pământ!
Îmi vreau borcanul cu pământ.
- Vâslești prea repede! - Iar tu prea încet!
- Nu vrem să ne ajungă Kraken. - Eu mă păstrez pentru când va veni.
Și nu cred că se pronunță "Kraken". Mereu am auzit "Krayken".
Cu "a" lung?
"Krahken" este în limba veche scandinavă. "Kraken" e mai aproape.
Dar noi nu suntem scandinavi, nu? "Krayken".
E o creatură mitologică. Îi spun cum vreau eu.
Păziți barca și aveți grijă la maree.
Nu vă atingeți de borcanul meu cu pământ.
Ăsta nu funcționează și nici nu arată ce-ți dorești mai mult!
Ba da, arată. Și tu stai chiar deasupra.
- Poftim? - Mișcă.
- "Păziți corabia." - Aș putea să mă duc la circ.
"Să vă fac pantofii, domnule!"
Sunt aici. Și eu nu pot pune piciorul pe pământ aproape 10 ani.
Ai încredere în noi?
Sunt sigur că știți ce vă așteaptă dacă dați greș!
Scufundarea!
E adevărat.
De data asta chiar ai spus adevărul.
Spun adevărul foarte des, dar lumea e mereu surprinsă.
Pe bună dreptate.
Ești teafăr! Am venit după tine!
Cum ai ajuns aici?
Cu țestoasele de mare, camarade. Mi-am legat o pereche de picioare.
Nu e așa ușor precum pare, nu?
- Dar îți datorez mulțumiri. - Da?
Fiindcă m-ai făcut să merg pe corabie ca să-ți închei socotelile cu Jones.
Poftim?
M-am întâlnit cu tatăl meu.
Ei bine, atunci, cu plăcere.
Fiecare cuvânt pe care mi I-ai spus era o minciună!
Cam așa ceva.
Timpul nu stă în loc pentru nimeni.
- Ce faci? - O să-l ucid pe Jones.
Nu te pot lăsa să faci asta.
Dacă Jones moare, cine va mai împiedica bestia lui să mă urmărească?
Acum, dacă ești amabil.
Dă-mi cheia.
Eu îmi țin promisiunile.
Vreau să-l eliberez pe tata. Și sper să trăiești să o vezi.
Nu-ți pot permite să faci una ca asta. Îmi pare atât de rău.
Știam eu că o să ajungi să mă placi.
Lordul Beckett dorește conținutul acelui cufăr.
Dacă îl duc, îmi recapăt viața.
- Latura întunecată a ambiției. - Eu o consider promisiunea mântuirii.
Încetați!
- Păzește cufărul. - Nu!
E o barbarie! Ăsta nu e felul în care bărbații maturi...
Bine! Haideți să ne scoatem săbiile și să ne duelăm!
Asta o să rezolve totul! M-am săturat!
M-am săturat de pirați care se împleticesc pe picioare și sunt îmbibați în rom!
- Cum de au ajuns lucrurile așa de rău? - Fiecare dintre ei vrea cufărul.
Domnul Norrington încearcă să recâștige o brumă de onoare.
Bătrânul Jack vrea să îl dea la schimb, ca să-și salveze pielea.
Iar Turner vrea să încheie niște socoteli
între el și tatăl lui, piratul, blestemat de două ori.
- Trist. - E o nebunie curată!
Cufărul acela trebuie să valoreze destul de mult.
O tentație irezistibilă.
Dacă am avea cât de cât simțul decenței, le-am înlătura tentația din cale.
Ajunge!
Căldura!
Blestemăție!
Cu voia dv., domnule Turner.
Cu permisiunea dv., domnule Norrington.
Iartă-mă dacă îl ucid pe omul care mi-a distrus viața.
- Ești invitatul meu. - Să examinăm puțin această afirmație.
Cine oare, în clipa când aveai după gratii un pirat notoriu,
a hotărât să-l elibereze pe pirat și să păstreze iubita numai pentru el?
Deci, în realitate, a cui e vina
că ai sfârșit ca marinar plin de rom care primește ordine de la pirați?
Destul!
Din nefericire, domnule Turner, are dreptate!
Încă mai țin cu tine, amice!
L-am luat!
Bună, drăguță.
Haide, fugi!
Sabie!
Ia-te după vocea mea!
La stânga! Întoarce-te!
Ia-o la dreapta.
Nu, acela e un copac.
Mai tacă-ți fleanca!
Borcanul cu pământ!
Așa.
Acum îl avem!
Haide, Turner!
Lasă-l! Doar dacă vrei să lovești ceva cu el.
- Nu scăpăm de aici. - Nu cu cufărul.
În barcă.
- Ești nebun! - Nu mă așteptați.
- Eu zic să-i respectăm ultima dorință. - Da!
Îți risipești vitejia.
Voi smulge cufărul din mâinile tale reci și moarte.
Ia-l!
Pirații.
- Unde e cufărul? - L-a luat Norrington ca să-i distragă.
- Vâslești prea tare! - Iar tu nu vâslești destul de tare!
- Unde e comodorul? - A rămas în urmă.
Rugăciunile mele să fie cu el.
Să nu fim copleșiți de suferință.
Partea bună e că te-ai întors și că ai scăpat teafăr și nevătămat.
Doamne, apără-ne și păzește-ne!
Mă ocup eu de asta, camarade.
Hei, față-de-pește!
Ai pierdut ceva? Moluscă!
L-am prins!
Ai venit să negociem, nu e așa? Jigodie lipicioasă!
Ia uite ce am eu.
¶ Am un borcan cu pământ!
¶ Și ia ghici ce e înăuntru! ¶
Destul!
- Virați la tribord. - Întăriți verga trinchet!
Virați la tribord!
Trimiteți mult iubita Perlă Neagră pe fundul oceanului.
E pe urmele noastre!
- Lăsați-i să guste cele trei tunuri. - Da, căpitane.
Leagă bine!
Arată-ne de ce ești tu în stare, draga mea.
Haide, frumoaso!
- Rămâne în urmă! - Am depășit-o!
- Noi suntem mai rapizi? - Împotriva vântului, ne întrece.
- Dar în direcția lui... - Suntem avantajați.
Suntem prea departe!
Încetați urmărirea, lăsați vâslele, coborâți pânzele!
Ne dăm bătuți, domnule?
Se dau bătuți!
Tatăl meu se află pe nava aceea.
O putem învinge. Ar trebui să ne luptăm.
De ce să te lupți când poți să negociezi? Ai nevoie doar de avantajul potrivit.
Unde e "ticăitoarea"?
Am lovit un recif!
Nu. Nu e niciun recif! Trage-te înapoi!
- Ce este? - Monstrul Kraken.
- La arme! - Încărcați armele!
Va ataca pe la tribord! Scoateți tunurile! Fiți atenți la semnalul meu.
Încet, băieți.
Așteptați!
Stați.
Cred că am așteptat destul.
Foc!
- Se va întoarce. Să părăsim corabia. - Dar nu avem bărci.
Trageți grilajele! Aduceți tot praful de pușcă în plasa din cală!
- Ai grijă să nu ratezi ținta. - Cât timp ești în afară de pericol.
Nu avem suficient praf de pușcă! Șase butoaie!
Grăbiți-vă.
- Numai șase butoaie! - Atunci încărcați și butoaiele cu rom.
Da, și romul, haideți!
Repede!
Lașule.
Nu e de bine.
- Ridicați-o! - Trageți!
- Trageți, ca și când v-ar plăti cineva! - Mai cu forță!
- Te țin eu! - Nu-mi da drumul!
- Nu-ți dau drumul! - Împușcă-mă!
- La o parte! - Mai sus!
Haide!
Vino și înghite-mă! Sunt aici!
Hai!
Trage! Elizabeth, trage!
L-am omorât?
Nu. Doar I-am înfuriat.
Încă n-am scăpat. Căpitane, dă-ne ordine!
Abandonați corabia, treceți în barcă.
Jack! Perla.
E doar o corabie, camarade.
Are dreptate. Trebuie să ajungem pe uscat.
- Suntem foarte în larg. - Mult prea în larg.
Trebuie să încercăm. Putem scăpa în timp ce scufundă Perla.
Abandonați nava.
Abandonați nava, sau abandonați speranța.
Mulțumesc, Jack.
Încă n-am scăpat, iubire.
Te-ai întors.
Am știut întotdeauna că ești un om bun.
Pregătiți-vă de plecare! Nu avem timp de pierdut!
Haide, Will! Repejor!
Pe tine te urmărește, nu corabia.
Și nici pe noi.
E singura noastră scăpare, nu înțelegi?
Și nici că-mi pare rău.
Ai suflet de pirat.
Unde e Jack?
A rămas în urmă ca să ne dea nouă o șansă.
Porniți!
La naiba!
Aproape că am reușit. Hai.
Nu e chiar așa de rău.
Salut, bestie.
Jack Sparrow. Socotelile noastre sunt încheiate.
Căpitanul se scufundă cu corabia sa.
S-ar părea că nici măcar Jack Sparrow nu îl poate înfrânge pe diavol.
Deschideți cufărul.
Deschideți cufărul. Trebuie să o văd!
Fii blestemat, Jack Sparrow!
S-a întors și ultima dintre navele noastre.
Vreo veste despre cufăr?
Niciuna. Dar una din nave a salvat un naufragiat.
Avea astea asupra lui.
Mi-am luat libertatea de a le completa cu numele meu.
Dacă vrei să-ți revină ție, trebuie să oferi ceva la schimb.
Ai compasul?
Am ceva mai bun.
Inima lui Davy Jones.
E împotriva răcelii
și a tristeții.
E păcat.
Cu Perla ai fi putut să-l prinzi pe diavol
și să eliberezi sufletul tatălui tău.
Nu mai are nicio importanță acum.
Perla e pierdută,
cu tot cu căpitanul ei.
Deja lumea nu mai pare la fel de frumoasă.
Ne-a păcălit pe toți, până la sfârșit.
În final a triumfat latura bună din sufletul lui.
În cinstea lui Jack Sparrow!
- Nu îl va egala nimeni pe căpitanul Jack. - A fost un gentleman aventurier.
A fost un om bun.
Dacă s-ar putea face ceva care să-l aducă înapoi.
Ai face-o?
Ce ai face?
Ce ar fi fiecare dintre voi dispus să facă?
Ați naviga până la capătul pământului și mai departe
ca să-l aduceți înapoi pe Jack cu tot cu prețioasa lui Perlă?
Da.
Foarte bine.
Dar, ca să înfruntați cu vitejie ciudatele și bântuitele ape de la capătul lumii,
atunci veți avea nevoie de un căpitan care cunoaște acele ape.
Așadar, spuneți-mi, ce s-a ales de corabia mea?
SupRip și adaptare: XRAiN
Filmul continuă la 02:30:05 Apăsați NEXT pentru salt la acel timp
Urmează scena finală...
SFÂRȘIT