Det var faktisk sjovt.
Alt kan ske på en campingtur.
- Det var snarere en udflugt. - Godmorgen.
Ryan inviterede cheferne og Toby på en lær hinanden at kende-weekendtur.
Michael var ikke inviteret.
De mente, at de kendte ham tilstrækkeligt.
- Sov I i kahytter? - Ude i det fri. Det var smukt.
Bob og jeg har været på et bjergbestigningskursus.
Michael var ikke inviteret.
Toby tog af sted, men ikke Michael. Han var ikke inviteret.
- Hvem var med? - Jeg, Dan, Mark...
Jeff og Ryan. Vi lavede så mange s'mores-
- at jeg til sidst måtte sige: "Ikke flere s'mores."
Ryan inviterede mig med på sin udflugt.
En utrolig og smuk...
Folk er ligeglade...
Jeg har brug for rummet, så gør dig færdig.
Michael var ikke inviteret.
Hvis jeg hypotetisk spurgte dig, om du ville ud at campere...
Kender du ordet "hypotetisk"? Det betyder: Ikke rigtigt.
Hvis jeg bad dig om at campere med mig, ville du så tage med?
Ja.
Jeg svarer ja, når Michael laver sin "hypotetisk" -leg.
Jaså? I dag?
Og jeg er altid optaget.
Desværre, jeg skal donere blod i dag.
- Hvor ofte kan man gøre det? - Er der en grænse?
- Kroppen har jo en grænse. - Tja. Var det alt...?
Ja. Den Toby-campingting virker lidt dum.
- Hvordan? - En flok fyre, som laver s'mores.
"Jeg er på Broken Mountain." Sådan camperer man ikke.
Man camperer alene i vildnisset.
Man er ikke en flok fyre i telte.
Man er alene... eller to, i fald du ombestemmer dig...
Jeg vil gøre det alene. Jeg vil lære noget om mig selv.
Jeg vil væk herfra. Væk fra klikerne og kontorpolitikken.
- Lysrørene og asbesten. - Havde vi ikke tjekket det?
Jeg er træt af dette sted.
Da Jan og jeg havde satellit-tv, så vi "Survivor Man".
Det handlede om en mand, som tog ud i ødemarken-
- og som forsøgte at overleve ved fx ikke at blive spist af dyr.
Jeg skal kun bruge to ting: Gaffatape og en kniv.
- Skal ske. - Du har en halv time.
Gem kvitteringerne.
- Her er noget. - Vent... Dwight...
Jeg har våben placeret strategisk på kontoret.
Jeg reddede Jims liv med pebersprayen under bordet.
Folk siger: "Det er farligt at have våben derhjemme eller på jobbet."
Jeg siger: "Det er bedre at blive skadet tilfældigt af en bekendt-
-end med vilje af en fremmed."
Dwight og jeg går. Han kommer tilbage, men det gør jeg ikke.
Jeg tager fri i morgen og måske også i overmorgen.
- Skal jeg spørge, hvor du skal hen? - Nej.
Dwight kører mig ud i Pennsylvanias vildnis og efterlader mig der.
Vi må se, om jeg dør eller overlever.
- Valget er dit. - Nej, valget er faktisk dit.
- Vil du virkelig gøre det? - Du har ansvaret for kontoret i dag.
Og de kommende dage. Følg ikke efter mig.
Det skal være en personlig oplevelse i vildmarken-
-som jeg vil dele med undertegnede.
Når jeg vender tilbage, er jeg et helt nyt menneske.
Om jeg tror, Michael har, hvad der skal til for at overleve i ødemarken?
Lad mig sige det på følgende måde: Nej.
Sådan gør en sand overlever. Man iscenesætter en katastrofe.
Såsom et flystyrt.
Man må kun bruge det tøj og de ting, man har med sig.
I dette tilfælde har en seriemorder kidnappet mig-
- og efterladt mig til den visse død i ødemarken.
- Jeg ville aldrig lade dig undslippe. - Jo, og jeg havde overlevet.
Jeg havde dræbt dig og fjernet dine tænder og fingerspidser.
Så ville du ikke kunne identificeres.
Du er lige så skræmmende som en rigtig seriemorder.
Jeg ifører mig det, så jeg ikke kan genkende omgivelserne.
På den måde kan jeg ikke finde tilbage...
- Hvad laver du? - Det er bedre, hvis du er bevidstløs.
- Hold op. - Vil du ikke gøre det rigtigt?
Kan jeg ikke få lov til at have én oplevelse af katarsis i livet?
- Creeds fødselsdagskage...? - Har der ikke lige været fødselsdag?
- Kelly havde fødselsdag i sidste uge. - Ja.
Det er fødselsdagsmåned. Creed i dag, så Oscar og så Meredith.
Michael bruger rød-hvide serpentiner.
Hvad med, at vi laver en fælles fest?
Hvad?
Vi er 13 ansatte.
13 gange om året sørger Michael for kage-
- balloner og en sjov gave. Han udbringer en skål. To skåle.
Den ene er om ens alder.
Se rynkerne. Sorte har rynker. De tager ikke crack.
Det andet er upassende eller frygteligt. Eller begge dele.
Han synger kun overstemmen på "Happy Birthday".
Og han elsker at overraske. Måske endda for meget.
Tillykke!
Derfor ville det være produktivt at fjerne nogle af disse dage.
Vi kan have en stor fest. Alle bliver glade, ingen tidsfordriv.
Jeg kan ikke lide det.
- Du skaber røre. - God ide, ikke sandt?
- Synes du det? - Nej... det er en genial ide.
Vi er fremme.
Dwight tager bindet af, når vi er dybt inde i skoven.
- Nu er det kun os to. - Nu er det kun os to.
Nu begiver vi os ind i den mægtige skov.
Kan du dufte naturens træer?
Fortsæt bare. Det er kun buske og krat.
Fortsæt.
Du ville jo ud i ødemarken.
Send dem en ny regning.
Læste du mit memo?
"For at slippe for de mange fødselsdage-
- fejrer vi i dag fødselsdagsmåneden med pragt."
Det er godt.
Ikke sandt? Jeg tænkte...
Nej, det er godt. Vi kan få det overstået på en gang. Sjovt.
Nemlig. Jeg vidste, at jeg kunne regne med dig.
Det er et fint sted.
Hvad laver du? Stop.
Jeg drejer dig bare, så du ikke ved, hvor du er.
- Se lige her. - Tak, Dwight.
- Din kniv og gaffatape. - Godt.
Godt så.
Fint.
- Held og lykke. - Tak for liftet.
Fint nok.
Lad mig være, Dwight.
Må jeg få min egen kage? Jeg vil have chokoladekage.
- Ja. - Ja...
- Det gik let. - Folk kan lide mig.
Jim...
Jeg hader chokolade. Hul i Meredith. Det er min fødselsdag.
- Det er alles. - Det er min. Jeg vælger.
- Hvad vil du have? - Ferskentærte og isdrik.
- Jeg taler med Angela. - Få det ordnet.
Sig, at det er til Creed. Så forstår hun.
Første dag. Jeg befinder mig dybt inde i Pennsylvanias skove.
Jeg har kun det nødvendigste med. Kniv og gaffatape-
- i fald jeg skal bygge et ly eller et vandkar.
Det er varmt. Solen står højt i den østlige kvadrant.
Så klokken er cirka... 14.00.
Solen bager lige ned.
Jeg skal gøre mig det mere bekvemt.
Solen tærer på mine kræfter.
Sådan.
Jeg må ikke ramme min pulsåre.
Jeg løj. Jeg vil ikke lade ham være alene.
Jeg vil yde ubemærket moralsk støtte, men ikke hjælpe.
Jeg vil lade ham dø, men vil aldrig lade ham miste sin værdighed.
Sådan. Meget bedre.
Alt, hvad jeg har med, kan bruges.
Min jakke kan laves om til en slags rygsæk.
Jeg tager mit tidligere bukseben på.
Det er fantastisk materiale, som kan bruges til alt muligt.
Et slags hovedtørklæde, som jeg kan have om halsen.
- Jimbo. - Andy.
Jeg kan lide iskage. En hvalkage.
- Det er ikke din fødselsdag. - Hvis folk skal være glade...
ikke mindst jeg... så skal det være en hvalkage.
Jeg tjekker, men svaret er nej.
Godt så. Men så kommer jeg nok ikke.
Andy, jeg skal foretage nogle opkald.
Så siger vi det.
- Pizzaruller. - Jeg går herind og arbejder.
- Herinde. - Svampehatte.
Jeg er helt alene med mine tanker. Jeg elsker det.
I'm lovin' it...
Jeg kan sige, hvad jeg vil. Ingen kan høre mig.
Gid, jeg havde været med på Ryans fede udflugt!
Jan har plasticbryster!
Jeg har hæmorider!
Det betyder intet.
Michael har dybde og er et passioneret menneske.
Jeg ved ikke, hvad han leder efter.
Jeg håber, han finder det.
Frokost.
Det er lidt køligere, end jeg havde troet-
- så jeg har lavet min hat om til bukser.
Der er gået flere timer, så jeg skal finde føde.
Skoven er fuld af dyr, som kan give mennesket næring.
Dyr som egern og en saftig kanin ville smage godt.
To minutter til.
Jeg har lavet et spyd, som jeg vil spidde min mad med.
Det var ikke et øjeblik for tidligt, for jeg har været uden mad...
i tre timer eller sådan.
Jeg begynder at mærke det.
Creed har fødselsdag.
Tillykke, kammerat.
Helt ærligt. Der er mange fødselsdage, og hvad så?
Jeg knokler hele dagen.
Jeg kan lide, at der er pauser. Jeg længes efter dem.
Jeg tog ekstra insulin for kagens skyld. Får vi ingen, dør jeg snart.
- Spis et æble. - Pas dig selv.
Det har lige været Jimmys fødselsdag, så han er ligeglad.
- Magten er steget ham til hovedet. - Jim...
- Hej. Hvad taler I om? - Ingenting.
Vi taler ikke om noget. Kom så, folkens.
Se her. Mine bukser er blevet til et telt.
Jeg har bygget et fint buksetelt som ly.
Det kan blive til Dunder Mufflin-papir en dag...
Bare rolig. Jeg kigger bare.
Geværet er sikret.
- Jim. - Toby...
Jeg har lige hørt om de fælles fødselsdage.
- God ide. - Tak.
Jeg havde fødselsdag for to måneder siden.
Jeg fik ingen fest...
Michael bookede den til kl. 16.58 en fredag.
Folk sang på p-pladsen.
Kan jeg være med i dag?
Det kan vel ikke gøre noget.
Toby er fin nok. Men nogle gange er han for meget.
"Det gør ikke noget." Det er en kage, Toby. Helt ærligt.
Jo flere, desto bedre.
Nej. Jeg er ikke en maskine.
Du kan ikke ændre planer og forvente, at alferne ordner det.
Vi har chokoladekage, ferskenkage, hvalkage, svampehatte.
- Jeg er allergisk over for svampe. - Nu skal vi...
Hej. Vi skal tale om fødselsdagstingen.
- I konferencerummet? - Ja, om fem minutter.
Nej. Vi løser problemet her.
Hvem kan ikke lide fødselsdagstingen?
En, to, tre... alle. Så dropper vi det.
- Hvad skal jeg gøre med kagerne? - Jeg tager dem.
- Ingen rører min kage. - Michael! Jeg mener Jim...
Ja... Phyllis kaldte mig Michael.
Det vil for altid plage mig.
Under dette træ har jeg fundet noget stort.
Det er naturens bedste svampe.
De er vilde og smager fantastisk.
Nej, Michael!
Nej, nej!
Spyt dem ud.
Hop rundt i rummet. Hop rundt i rummet.
Nej, stop. Ellers ødelægger du noget.
Mennesket blev civiliseret, fordi det ville have varme og tøj-
-og tv og hamburgere-
- og gå oprejst og sove på en blød futon.
Det skulle ikke kæmpe for at overleve.
Jeg har ikke brug for skoven. Jeg har et fint træbord.
Jeg behøver ikke frisk luft. Jeg har den bedste luft.
AC.
Jeg behøver ikke åbne landskaber.
Se her.
Jeg kan også gøre det til en himmel.
- Hvad så, kammerat? - Jeg er glad for, at du er tilbage.
- Du er lettet. - Du skulle bare vide.
- Hvad gik jeg glip af? - Jeg ville slå fødselsdagene sammen.
- Det var en dårlig ide. - Det har jeg også prøvet.
- Nybegynderfejl. - Gjorde du også det?
Bare vent. Om ti år forstår du.
Jeg er nok ikke her om ti år.
Det sagde jeg også.
Det sagde hun også.
- Hvilken pige? - Det ved jeg aldrig.
Det er bare noget, jeg siger.
Jeg siger noget for at lette stemningen...
- når det bliver hårdt. - Det sagde hun også.
Godt.
Bravo, min unge protege.