Eldöntöttem, hogy idén halloweenkor kiteszek magamért.
De nem gondoltam, hogy ekkora árat fizetek érte.
A bekent fejemre simán felcsusszant...
- De esze ágában sincs lejönni. - ...Nem moccan.
Próbáld újra!
Jöhetnek a drasztikusabb eszközök...
Ne!
De Jimmel úgy találtuk...
Ne!
...a tökre mért csapás rám nézve is végzetesnek bizonyulhat.
Először nagyon emésztett
mindaz, amit elrontottam az életben.
Rossz húzás volt megtréfálni Erint.
Eleve mi az ördögért kellett kivájnom ezt az átkozott tököt!
De aztán felocsúdtam: ez butaság!
A tök egy-két hónapon belül úgyis lerohad a fejemről...
ugye?
A HIVATAL
- Sziasztok! - Szia!
- Pam, te mi vagy? - Doktor Hamupipőke.
Cece imádja a hercegnőket,
úgyhogy pozitív női szereppel ötvöztük.
Onkológus vagyok.
Te pedig kutya vagy.
Nem, kutyakölyök.
Pedig azt hittem, látszik.
- Semmi baj. - Jim, te nem öltöztél be.
Dehogynem. Én...
Sötét zsarunak öltöztem. Itt a napszemüveged?
Jim! Azt hittem, kinőttél ebből.
A sportmarketing üzlet,
amiről rajtam kívül mindenki tudott.
Lesz ma egy befektetési ebéd, ezért nem öltöztem be.
Hacsak nincs egy titkos jelmeze, amiről mindenki tud, csak én nem.
Így veszel elégtételt, mi?
Ki mint vet, úgy arat.
Remekül festetek.
Emlékeztetőül...
Ebéd után parti,
úgyhogy addigra csapjatok össze mindent.
Van kérdés?
A szenátor is csatlakozni fog hozzánk.
Ez nem kérdés.
- Nem, nem az. - Csodás.
Jut eszembe, láttátok Szólót?
Valaki? Esküdni mertem volna, hogy láttam valahol.
Hölgyeim és uraim, a Nyolcas Szóló!
Annyira jók!
Ezek meg miféle laborszökevények?
A cornelli a capella társulatom.
- Te tudsz a capellázni? - A Cornellre jártál?
Igen. Oké.
Lássátok, kivel van dolgotok,
a Nyolcas lenyom egy szettet a halloweenpartinkon.
Nem ülöm végig ezt a kornyikakoncertet.
Én igen. Bejön a főnök ízlése.
Jó fiú, Clark.
Hol szálltatok meg?
Mi ott a szokás? Fogadhattok hölgyeket?
Nem. Azt már nem. Te maradj távol tőlük!
Tudjátok, mi hasított belém?
Lehet, hogy a dalomnál felkérnek szólózni,
ami George Michaeltől a „Faith”.
Ez volt az egyik kedvenc dalom.
Ember!
Az eszméletlen lenne.
Totál felkészületlenül érne.
Biztos, nem baj, ha ennyi pénzt áldozok rá?
Persze. Ha már egyszer csináljuk, akkor csináljuk jól.
Te vagy a legjobb.
Szerintem is.
- Őrület. - Oké.
- Majd jövök. - Oké.
- Jim, fini vagy. - Fogd be!
Hé, Erin, nézd!
Kockák, mint Jim. Eszem Jimet.
Nem tudok betelni Jimmel.
Hagyd abba!
- Jim begurult... - Elég!
- a kanapé alá, Erin! - Nem bírom!
Helló, piciny pirula!
Mi járatban?
A Dumatril szorongás kezelésére való,
melynek tünetei: pánikrohamok, túlzott aggódás és félelem.
Olybá tűnik,
egy őrült jár közöttünk.
Oké, feladom. Ki vagy?
Szexi Toby vagyok.
Szörnyű. Imádom.
Dumatril!
Valami baj van?
- Dumatril. - Igen?
Ez egy pirula. Itt az irodában találtam,
de nem férgesség vagy ekcéma
orvoslására való.
Sem nem egyéb testi betegségekre.
Hanem az elme betegségére.
- Az elme is a test része. - Oké.
Ez a pirula őrültség kezelésére való, oké?
Bárki is szedi, nemcsak hogy őrült,
de ma nem vette be a dilibogyóját.
A munkatársaink egészségügyi gondjaihoz semmi...
Miért véded annyira az illetőt? Mi folyik itt, Nellie?
Ki vele!
Az enyém a pirula.
Szorongásom van, és nem szégyellem,
de nem örülnék neki, ha Dwight tudomására jutna.
Egyszer durván leteremtette Phyllist, mert csúnyán tüsszentett.
Igazad van. Halásszuk le az illetőt!
Hozom hálómat.
Skacok... Mizu?
Tudom, szánalmasan viselkedek,
de nézzétek el nekem, oké?
Egy istenverte rocksztár voltam az egyetemen.
A társulat megalakulásakor
végre valaki lettem.
Amikor elneveztek Kemény Legénynek,
akkor önmagam lettem.
Nem ücsörögni jöttetek, igaz?
Hanem haverkodni a nagy sztárral.
Itt a lehetőség! Itt vagyok.
Csapassátok, skacok!
Azt akarod, hogy dobáljunk meg?
Nem, nem úgy értettem. Nem ezt mondtam.
Következő kérdés.
Esetleg van...
kérdésetek a régi időkről?
Elmondjam, miért hívnak Kemény Legénynek?
Azt hittem, Brokkoli Rob a Kemény Legény.
Hogy mit mondtál?
Hogy azt hittem, Brokkoli Rob volt a Kemény Legény.
Brokkoli Rob volt Brokkoli Rob.
Andy Bernard a Kemény Legény.
Nem is tudtam, hogy itt szokás beöltözni.
Én sem.
Halloween van.
Milyen szerencsés időzítés.
A srácoktól jövök, azt hiszik, te vagy a Kemény Legény.
Ezer bocs. Nem tudom, honnan vehették.
Véletlenül nem tőled...
Én csak... a régi időkről dumáltunk, tudod,
aztán a bor a fejembe szállhatott,
és valahogy a dolgok kissé összemosódtak.
Felhívnád őket, hogy ezt korrigáld?
Tudom, hogy butaság, de számomra tényleg nagyon fontos.
Meglesz.
Szeretlek, Andy.
Én is szeretlek.
Az iroda fantasztikusan néz ki.
És a grafikus
hamarosan küldi a logóterveket.
Már alig várom.
- Királyság! - Lezsíroztam.
- Bumm. - Rock and roll.
- Sikerül? - Megvan.
A számokat is átnéztem,
és a támogatóink és a saját beruházásunk
egész évre fedezi a kiadásokat.
- Már túl késő beszállni? - Nem.
Jim, lezsíroztam velük, rendben vagy.
Az van, hogy beszéltem a nejemmel, és nagyon szeretnénk befektetni
egy kis indulótőkével.
Na és mekkora befektetésre gondoltál?
Valahol 5000 és 10 000 dollár között.
Legyen 10 000.
Mit aprózzuk... feltesszük mind.
- Üdv a fedélzeten! - Kösz. Király, remek.
Szia, Darryl! Csak azért jöttem, hogy...
Mogyoróvajat kenjek a homlokomra.
Hogy védje az agyát a kormány nanobotjaitól,
amik a légkondiból jönnek.
Szerinted lehetséges?
Vagy... őrültségnek hangzik?
Nem áll össze a kép. Talán ha... felvinnél egy keveset.
Ez az.
Az arcra is hadd menjen.
Kezd már összeállni a kép?
- Vagy őrültség? - Előbb az álladra is, úgy.
Azt szeretik a nanobotok?
- Vidd fel egészen a szádig. - Oké.
Különben bejutnak?
Na, ez őrültség.
Nem tudom. Egyszerűen nem tudom.
Üdv, acapellabetyárok!
Üdv!
Van valami új sztori? Vagy új fordulat egy régi sztorin?
Igen, Brokkoli Rob telefonált.
Azt mondja, te vagy a Kemény Legény.
- Elmondta, hogy kaptam a nevet? - Nem.
Fellépés, '95 tavasza,
annyit ittam, hogy totál beálltam.
Megdöngettem egy hóembert.
Adtam neki rendesen.
Majd megfagytam, de nem tágítottam.
Leszedtem a fejét. Úgy könnyebb volt pakolni.
Mondtam Phyllisnek, hogy ne tegye oda, de hajthatatlan volt, szóval...
Szia! Oscar!
Emlékszel az uramra, a szenátorra?
Lipton szenátor, örvendek!
- Örvendek, Oscar! - Várjunk csak, ki terített meg így?
Édes, sós, minden egyben.
Ez katasztrófa.
Szóval, dinoszaurusznak öltöztél?
Nem, elektori kollégiumnak.
Upsz! Ott a pont.
Ezt nem hagyhatom annyiban.
Megkeresem Phyllist. Meglesztek? Sajnálom, kicsim.
Phyllis!
Istenem, de örülök, hogy látlak.
Én... csak...
Milyen remek halloweenparti.
Elnézést, az puncs?
A hóemberes sztorim pocsék,
nem igazán nyűgözte le őket.
- Mi van ezekkel kukákkal? - Ugye?
Hé! Előadjátok a „Faith”-et, értve vagyok?
Még nem tanultuk.
Lássatok neki! Nyolc Esőembernek a Cornellről nem ügy.
Csak tanuljátok meg!
De az tök régi szám, nem akarunk...
Akarni... a vécén kell.
Oké? Oldjátok meg!
Muszáj, különben Andy kiborul...
és okozzatok neki meglepetést, jó?
Ez nem hülyeség.
Mi van?
- Szeva! - Szeva!
Szia, Toby!
Te én vagy?
Igen.
Te jó ég, nézzenek... oda.
Igen.
- Gondoltam, tudod, te leszek. - Kiköpött én.
Kiköpött te!
Vicces, nem?
Mindegy, csak koncentrálj a pirulára!
Oké, figyelj, Dwight, fújjuk le a dolgot.
Ez csak egy pirula. Sokan szenvednek szorongástól.
Azt hiszed én nem? Szorongás az életem.
Minden ébren töltött pillanat kínkeserves.
Birtokviták és egy dilis kuzin őrlik az idegeim,
és a tesóim, akiket istápolnom kell,
de nem buta pirulába menekülök, hogy erőt adjon.
Király, ingyen cucc.
- Véged, te pszichó! - Mi?
- Elkaptalak! - Hé, mi a...
- Ne bánts! - Megvagy!
Kapálózz csak, úgy sem szabadulsz!
- A pirula az enyém. - Mi...
Engedd el!
Te nem vagy észnél!
Dwight, nézd, ez csak egy tabletta, oké?
Szorongásra. Minden napra egy, hogy jobban érezzem magam.
Talán neked is segítene.
Szia! Hogy ment?
Öregem, remekül. Jó arcok.
Végül befektettél?
- Igen, be. - Mennyit?
Nos, végül, azt hiszem... kábé egy tízest.
„Kábé” egy tízest?
Kereken tízezret.
Igen.
- Hűha. - Igen.
Jó, hogy megvitattuk, mert muszáj volt...
- Igen, persze. - Ja.
- Mindenki... - Mi az? Várj!
- A többiek is tízezret fektettek be? - Nem tudom.
- Mi? - Nem beszéltek
összegekről. Csak hogy jól állunk.
- És én... - Hölgyeim és uraim,
a Nyolcas Szóló!
Azt mondták, jól állnak,
te meg önként jelentkeztél?
Muszáj volt csapatjátékosként fellépnem.
Adtál tízezer dollárt, hogy annak tűnj?
Te nem voltál ott.
Egyértelműen tízezret...
- Később megbeszéljük. - Nem, most!
Pam!
Jim, az volt szinte az összes megtakarításunk.
Hé! Várjunk csak!
Hol a zenekar? Mert kizárt,
hogy ezt a csodát a szátokkal művelitek.
Nicsak, ki beszél!
Mi? Túlzásba viszem?
Kizárt.
- Egy részéről volt szó. - Megbeszéljük!
- Egy részéről. - Majd megbeszéljük!
Úgy beszéltük meg: „egy részét”, nem „az egészet”.
- Igen! - Öregem!
Így kell ezt csinálni!
- Jupí! - Köszönjük.
Ne ujjongjatok! Ez szar volt.
Egyetértek. Szar volt. Folytassátok!
És most egy különleges kérésnek eleget téve
felelevenítjük a régi időket.
Van egy volt Szólós a teremben.
- Ki? - Mr. Andy Bernard!
Ne, csak ezt ne! Ne csináljátok... Ember!
Ma emlékeztetett minket, mennyit jelent nekünk,
és hogy mi mennyit jelentünk neki.
Úgyhogy, jöjjön egy régi Szóló-klasszikus.
Mi a fenét keres itt Brokkoli Rob?
A csaj kérte a „Faith”-et.
Ez Brokkoli Rob kedvenc dala.
Ez az én kedvenc dalom.
Esküszöm, nem tudtam.
Azt hittem, csak hallani akarod.
George Michaelnek öltöztem.
Azt hittem, Adam Lambertnek.
Mi...
Minél tovább hallgatom ezt a drámát,
annál szánalmasabbnak találom,
de egy kapcsolat lényege, hogy elnézed
a másik fél fura dolgait,
ez a szerelem.
Jól vagy?
- Még mindig dühös. - Oké.
Fogd be, Brokkoli!
Bajnok, szörnyen érzem magam az egész miatt. De Russell hívott fel,
hogy azonnal szükség van 20 köbcenti George Michaelre,
szóval... bumm! Akcióba lendültem. Hisz ismersz.
Azt hittem, hallani akarod, ahogy előadom a dalodat.
Azt hitted, ücsörögni akarok,
mint egy kurva félnótás?
Az ember kedvenc dala szent.
Oké? Ez alapszabály, jól tudod.
Mit tehetnék? Az egyetem mellett lakom,
és mint öregdiák, feladatom
bandázni a fiatalokkal,
- és hetente két-háromszor rájuk nézni. - Csak hanyagold a dalomat!
Tudom már... döntsük el dalpárbajban.
Választasz 12 diákot bármely évfolyamból,
majd én is 12-t,
és olyan tuti, hogy nyerünk,
hogy be se éneklek.
Vágd csak haza a hangszálaidat.
A hangszálaim prímák, Bajnok!
Miért nem kérdezed Trey Anastasiót a hangszálaimról?
Ez övön aluli volt, te rohadék!
Azt mondta, idézem: „Hé, Rob, jók a hangszálaid!”
- Ez van! Törődj bele! - Nagy dolog,
- egy vélemény nem vélemény. - Oké!
Oké, ez nem azt jelenti, hogy te vagy a legjobb énekes! Faszkalap!
Nekem tetszett a koncert.
Igen. Nekem is bejön az acapelca zene.
A "Monster Mash"-nél elegem lett.
Az a dal egy sátánista dicsőítőének.
Halloween van. A "Monster Mash"-t muszáj előadni.
Muszáj, Jim? Szó szerint, muszáj?
Nem, én csak... úgy értem,
mi történne, ha véletlen nem énekelnék el?
Lecsuknák őket? Vagy agyonlőnék?
- Oké. Meg se hallottam. - Nem!
Engem érdekel. Szerintem mindenkit érdekel,
miért muszáj elénekelni.
Mert halloween van.
Ha már koncertet adsz, jó ötlet elénekelni.
Na ja, nem, fogat mosni, az jó ötlet,
de megetetni a gyerekeidet muszáj,
iskoláztatni is.
Amire nem jut időd,
ha muszáj a "Monster Mash"-t énekelgetned.
Kiderült,
hogy Pam nagyon rühelli a "Monster Mash"-t.
Annyira, hogy senki se merjen még egyszer említést tenni róla.
Bár Jim nagyszerű érveket hozott fel
a dal eléneklése mellett,
Pam csak ezt hajtogatta: „Nem! Utálom. Hülye dal.”
Mekkora butaság, igaz?
Most költözzek a Cornellre?
Na ja.
És ha megtennénk?
Szerezhetnénk ott munkát, és boldogan éldegélhetnénk?
Figyu, Andy, nem költözünk a Cornellre.
Na ja, még jó!
- Az őrültség lenne. - Igen.
De ha meggondolom, működhet.
Végül is, miért ne.
Te jó ég, belevágunk?
Ajjaj! Andy, mi folyik itt?
Ha nem vagyok Kemény Legény...
Akkor nem tudom, ki vagyok.
Hát, tudod, talán te vagy az a bölcs, öreg fickó,
akire az új K-E-M-É-N-Y Legény felnéz.
- Mondjuk... - Adományozhatnék.
Arra gondoltam, hogy legyél mentor.
Igen.
Adományozni fogok.
És ismerek is valakit,
a Bernard családi alapítványnál.
Úgy hívják: „anya”.
Kellene pár pirula.
Jól van. Receptre kiválthatod.
Nem. Nem nekem kellene.
A kuzinomnak, Mose-nak.
Nehéz időszakon megy keresztül, nem talál társat,
agyára megy a munkája, meg az őrült unokatestvére, Mose.
Egy másik Mose.
Értem. Nos, mondd meg Mose-nak,
hogy jó ember, és remélem, hamarosan jobban lesz.
- Melyik? Mose vagy az igazi Mose? - Az igazi Mose.
Azt mondja, köszi.
Anya, létre szeretnék hozni
egy ösztöndíj alapot az a capella társulatnak a Cornellen,
és el kellene utalnom egy kis pénzt.
Micsoda?
Mi a baj?
A szüleim tönkrementek.