I år bestämde jag mig för att komma i Halloween-stämning.
Det kan ha varit mitt största misstag.
Mitt inoljade huvud gled lätt in i pumpan, men...
Jag går inte av det.
Försök igen!
-Jag kunde försöka förstöra pumpan... -Nej!
Men som Jim och jag upptäckte...
Slag mot huvudet skulle kunna vara dödliga för mig.
Först tänkte jag på saker jag borde ha gjort annorlunda.
Jag borde aldrig ha försökt skämta med Erin.
Jag borde aldrig ha skurit upp den här jäkla pumpan.
Men sen insåg jag att jag betedde mig löjligt.
Pumpan kommer ruttna lös om en månad eller två, eller hur?
-Hej, Pam. Vem är du? -Jag är doktor Askungen.
Cece är besatt av prinsessor, så vi gör dem till bra förebilder.
Jag är onkolog. Och du är en hund.
Nej, en valp. Tusan! Jag var rädd för det.
-Det är ingen fara. -Jim, du är inte utklädd alls.
Jo då, jag är en av Men in Black.
-Får jag dina solbrillor? -Vi har ju snackat om det.
Sportmarkandsföringsföretaget som Jim har berättat för alla om utom mig...
Jag ska på lunch med investerare idag, så jag skippade att klä ut mig.
Om han inte har en hemlig förklädnad som alla utom jag vet om.
-Du ska mjölka det ordentligt. -Ja, bara vänj dig.
A jitterbug!
Ni ser fantastiska ut! Glöm inte att festen är efter lunch.
Så bli färdiga innan dess eller kasta jobbet i soporna. Frågor?
Senatorn kommer senare.
-Det är ingen fråga. -Nej.
Har någon sett Treble?
Jag kunde svära att jag såg Treble någonstans.
Mina damer och herrar: Here Comes Treble!
Jättebra!
-Vilket labb har klonerna rymt från? -Det är min a cappella-grupp från Cornell.
-Har du sjungit a cappella? -Har du gått på Cornell?
Ja, väldigt lustigt.
Ni kan skatta er lyckliga, för HCT ska sjunga på vår halloweenfest.
-Jag vill inte höra en hel konsert av det. -Jag älskar chefens intressen.
Bra!
Var bor ni? Hur ser rummen ut? Har ni skiljeväggar?
Nej, håll dig borta.
Jag kom precis på att de kanske vill att jag sjunger ett solonummer
av George Michaels "Faith". Det var en av mina signatursånger.
Fy fan...
Det vore galet. Jag är helt oförberedd.
Är det säkert att du är okej med att jag lägger in så mycket pengar?
-Om vi ska satsa, ska vi satsa fullt ut. -Du är bäst.
Jag är det. Det är galet.
-Då ses vi snart. -Jim, titta, jag äter dig.
Håll käften!
Erin, titta. Det är Nerds. Jag äter Jim.
Måste äta fler Jim!
Sluta!
-Jag spiller Jim på golvet. -Sluta!
Hej, lilla piller. Vad gör du här?
Dumatril används vid behandling av ångestsymtom
som panikanfall, oro och rädsla.
Det finns alltså en galning bland oss.
-Jag ger upp. Vem är du? -Jag är sexiga Toby.
Äckligt. Jag älskar det.
Dumatril!
Är något fel, Dwight?
-Dumatril. -Ja?
Jag fann pillret på kontoret. Den är inte mot mask eller eksem.
Den är inte mot kroppsåkommor, utan mot sinnesförändringar.
Sinnet är en del av kroppen.
Det här är ett piller mot galenskap.
Den som tar dem, är inte bara galen, men nu också utan medicin.
Våra medarbetares hälsoproblem har inget med oss att göra.
Varför vill du inte prata om det? Få höra, Nellie.
Det är mitt piller. Jag har ångestproblem och skäms inte för det.
Men jag är inte så förtjust i tanken att Dwight är medveten om det.
En gång skällde han ut Phyllis för hon nyste fel.
-Du har rätt. Han måste fångas in. -Jag hämtar mina arresteringsverktyg.
Hur är läget?
Det är patetiskt att drömma sig tillbaka till college, men kom igen.
Jag var en rockstjärna på college.
När jag gick med i "Here Comes Treble" blev jag någon att räkna med.
När jag fick smeknamnet "Boner Champ", blev jag den jag är idag.
Ni kom inte hit för att sitta i ett rum, utan för gemenskap mellan generationer.
Nu har ni chansen. Jag är här. Om ni har frågor, har jag svar.
Sa du att du ser dig som vår far?
Nej, det gör jag inte. Det var inte det jag sa. Nästa fråga.
Inga frågor om den gamla tiden?
Vill ni veta varför jag kallas Boner Champ?
Jag trodde Broccoli Rob var Boner Champ.
Vad?
Jag trodde Broccoli Rob var Boner Champ.
Broccoli Rob var Broccoli Rob.
Andy Bernard är Boner Champ.
-Jag insåg inte att alla klädde ut sig. -Inte jag heller.
Det är Halloween, så det passar väldigt bra.
Jag snackade med några i kören och de tror att du är Boner Champ.
Jag beklagar. Jag har ingen aning hur det hände.
-Har du sagt det till dem? -Jag babblade bara om gamla dagar.
Vinet flödade och allt spårade ur.
Kan du ringa dem och berätta sanningen? Det är lite dumt,
men också väldigt viktigt.
Jag gör så. Älskar dig, Andy.
Älskar dig med.
Arbetsytan ser fantastisk ut.
Vår designer ska skicka förlag på loggor. Jag ser fram emot att se dem.
Nu svänger det!
Jag har räknat på det. Med investerarna och det vi själva skjuter in...
-...har vi finansiering i ett helt år. -Är det för sent att gå med?
Jim, jag har förklarat allt.
Jag pratade med min fru och vi vill investera, vara med från början.
Hur mycket vill ni investera?
Mellan 5 000 och 10 000 dollar.
Låt oss säga 10 000 dollar. Vi går all-in.
-Välkommen ombord. -Grymt.
Darryl, jag är bara här för att bre jordnötssmör i pannan.
För att skydda hjärnan mot nanorobotarna regeringen lagt i luftkonditioneringen.
Du förstår det, inte sant?
Eller låter det helt galet?
Jag ser det inte framför mig. Kan du bre på lite?
-På kinderna också. -Så det verkar vettigt.
-Eller är det galet? -Under hakan också.
-Tar de sig in den vägen? -Hela vägen till underläppen.
-Tar de sig in där? -Ja, det är galet.
Jag vet inte.
Tjenare, a cappello-grabbar!
Har ni hört några bra historier? Eller varianter av gamla?
Broccoli Rob ringde mig. Du är visst Boner Champ.
-Sa han hur jag fick namnet? -Nej.
Våren 1995. Jag söp mig stupfull på Budweiser.
Jag hade sex med en snögubbe.
Jag körde på. Kylan hade stoppat de flest, men jag visste vad som krävdes.
Jag tog av den ansiktet, det blev lättare då.
Jag bad Phyllis att inte lägga ut det, men hon insisterade.
Oscar, du har träffat min man, senatorn.
-Senator Lipton. Trevligt. -Detsamma, Oscar.
Vem ställde fram detta? Sött och salt står ju huller om buller.
-Oscar, du är en dinosaurie. -Jag sitter i Elektorskollegiet.
Nu snackar vi!
Det här är en skandal. Jag måste leta rätt på Phyllis.
Phyllis!
Det är så trevligt att se dig igen.
Så ni har en rolig halloweenfest. Är det bål?
De hade inte hört talas om snögubben och blev inte imponerade av berättelsen.
-Vad är det med dem? -Eller hur?
-Ni måste sjunga "Faith". -Vi kan den inte.
Så lär er den. Ni går på Cornell. Lär er bara en jäkla låten.
-Den var stor bland de gamla, men... -Inga men.
Fixa det, annars blir Andy tokig. Och det ska bli en överraskning.
Det här är inte korkat.
Vad?
Hej.
Hej, Toby.
-Är du jag? -Ja.
Herregud. Se på dig.
-Titta på mig. -Jag är du.
Lustigt, eller hur?
Fokusera på pillren.
Släpp det. Det är bara ångestdämpande. Många lider av ångest.
Jag lider jämt av ångest. Varje vaket ögonblick är tortyr.
Jag är mitt i en markägartvist, och måste ta hand om mina syskon.
Trots det behöver jag inget korkat piller.
-Coolt, gratis uppers. -Spelet är över, psykopat!
-Jag fångade dig! -Fånga mig inte!
-Försök ta dig ut ur denna! -Pillret är mitt.
Släpp henne!
Sluta slå mig i huvudet!
Det är bara ett piller mot ångest. Jag tar den dagligen och den hjälper.
Kanske den kan hjälpa dig också.
-Hur gick det? -Väldigt bra.
Investerade du? Hur mycket?
Till slut blev det väl ungefär tio.
-Ungefär tio? -Det blev tio.
Oj!
-Tur att vi diskuterade det på förhand. -Ja.
Investerade alla 10 000?
Det vet jag faktiskt inte. De talade inte mycket om pengar.
-De sa att de hade fått in pengar, så... -Mina damer och herrar.
Here Comes Treble!
De hade fått in tillräckligt, trots det gick du in med 10 000 dollar?
-Jag måste visa att jag är en lagspelare. -10 000 dollar för att vara en lagspelare?
Du var inte där. Vi hade 10 000... Vi pratar om det senare.
Prata om det nu.
Jim, det var våra besparingar.
Vänta. Var är bandet?
Det är omöjligt att ni skapar sån magi enbart med era röster.
Överdriver jag?
Nej då.
Vi skulle gå in med pengar, inte allt vi ägde.
Snyggt! Så ska det se ut!
-Visa lite stolthet. Det suger. -Jag håller med. - Fortsätt.
Vi har fått en låtönskan och ska tillbaka till gamla dagar.
Vi har en gammal medlem i rummet.
-Vem? -Mr Andy Bernard!
Nej, sjung inte den. Fasiken.
Han påminde oss om hur mycket han betyder för oss och vi betyder mycket för honom.
Så här kommer en gammal Treble-klassiker.
Vad gör Broccoli Rob här?
"Faith" är hans signaturlåt.
Det är min signaturlåt.
Det visste jag inte. Jag trodde att du bara ville höra den.
-Jag är klädd som George Michael. -Jag trodde du var Adam Lambert.
Ju mer jag hör om a cappella-dramat, desto mer patetiskt blir det.
Men om man är tillsammans, tål man det som får en att tappa respekten.
Det är kärlek.
-Hur är det med dig? -Han är fortfarande sur.
Håll käften, Broccoli!
Jag är ledsen för det som hände. Russell ringde mig.
De sa att de behövde ett George Michael-inslag, så...
Wham! Jag slog till. Jag trodde att du ville höra mig sjunga din signaturlåt.
Trodde du att jag vill sitta i publiken som en horig groupie?
En signaturlåt gäller livet ut, det vet du.
Det är inte mitt fel att jag bor nära skolan och håller kontakten
med studenterna där och kommer förbi två-tre gånger i veckan.
-Sjung inte den låten i fortsättningen. -Vi kan duellera om den.
Du väljer 12 studenter till din kör och jag gör detsamma.
Jag är så säker på att vinna, att jag inte värmer upp.
-Visst, förstör din röst. -Det är inget fel på min röst.
Fråga bara Trey Anastasio om min röst.
-Jag visste att du skulle säga det. -Han sa:
"Härlig röst, Rob." Det hände!
Det är bara en mans åsikt.
Det betyder inte att du är tidernas bästa sångare. Kukhuvud.
-Jag tyckte att konserten var jättebra. -Ja, Acapulco är fantastiskt.
De tappade mig med "Monster Mash". Den låten förhärligar det ockulta.
-På halloween måste man sjunga den. -Måste man göra det?
Vad skulle hända om de inte sjöng den?
Skulle de fängslas? Skjutas?
-Glöm det. -Nej, jag är intresserad.
Jag tror att alla vill veta varför den måste sjungas.
Det är halloween, så det passar att sjunga den på en konsert.
Det passar att borsta tänderna, men då måste mata dina barn.
Skjutsa dem till skolan. Saker du inte har tid för om du sjunger "Monster Mash".
Det visar sig att Pam innerligt hatar "Monster Mash".
Nämn aldrig den låten inför henne.
Även om Jim hade bra argument om låten,
så hatade Pam den och tyckte att den var dum.
Det här är korkat.
Vad ska vi göra, flytta tillbaka till Cornell?
Tänk om vi gjorde det? Fixade jobb där och levde lyckliga?
-Andy, vi flyttar inte till Cornell. -Nej, det vore galet.
Men det skulle fungerar. Varför gör vi inte det?
-Herregud, ska vi göra det? -Andy, vad är det med dig?
Om jag inte är Boner Champ...
...vet jag inte vem jag är.
Kanske är du den vise gamle mannen
som den nya b-o-n-e-r champ ser upp till.
-Du kan... -...ge en donation.
-Vara mentor. -Ja! Jag ska ge en donation.
Och jag råkar känna någon i Bernardfamiljens stiftelse.
Nämligen mamma.
Jag vill ha såna piller.
Så bra! Men du behöver ett recept.
Nej, inte till mig. De är till min kusin, Mose.
Han har det jobbigt, utan fru och med ett stressigt jobb.
Och även Mose, den andra kusinen. Den andra kusin Mose.
Hälsa Mose att han är en bra man och jag hoppas att mår bättre snart.
-Mose eller den äkta Mose? -Den äkta Mose.
Han tackar.
Mamma, jag fick en idé om att upprätta ett stipendium
för a cappella-killarna vid Cornell. Kan du överföra lite pengar? Vad?
Vad är det?
Mina föräldrar är panka.